Okresná prokuratúra Bratislava IV 
Saratovská 1/A, 844 61 Bratislava 4 	

Sp. zn. : 1 Pv 1392/09/1104	Bratislava IV, 13.1.2014
EEČ : 2-11-8-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX a spol. 
Trestný čin:	ublíženie na zdraví podľa § 224 odsek 2, odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava IV
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
3.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
4.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
1/ obvinená XXXXX pracujúc ako lekárka Záchrannej a dopravnej zdravotníckej služby so sídlom XXXXX, XXXXX, dňa XXXXX na základe prijatého telefonického oznámenia na dispečing International Rescue System (IRS) od oznamovateľa XXXXX, XXXXX, ktorý na základe zhoršeného zdravotného stavu žiadal o vyslanie sanitky pre poškodeného XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX, popisujúc jeho ťažkosti ako zástavu srdca alebo srdcový kolaps, vyžadujúci si masáž srdca a poskytnutie umelého dýchania, bezvládnosť, nekomunikatívnosť,  sa dostavila s výjazdovou skupinou IRS do bytu poškodeného a v čase od XXXXX vykonala jeho vyšetrenie, avšak nevenovala dostatočnú pozornosť vyšetreniu dutiny brušnej, ako aj ostatným poškodeným a svedkom XXXXX uvádzaným zdravotným problémom a bolestiam poškodeného, nevzala do úvahy oznámenú diagnózu poškodeného - cirhóza pečene a aj napriek ťažkému klinickému stavu poškodeného, ktorý signalizoval bezprostredné ohrozenie jeho života, nenariadila jeho prevoz do nemocnice a následnú hospitalizáciu, zdravotný stav poškodeného uzavrela len ako sociálne zanedbaná osoba „casus socialis“ a z bytu odišla, pričom neposkytnutím lekárskej pomoci vo forme urgentnej hospitalizácie sa zdravotný stav poškodeného XXXXX zhoršil a dňa XXXXX došlo k jeho úmrtiu, 
2/ obvinená XXXXX pracujúc ako sestra na dispečingu Zdravotného operačného strediska Záchrannej a dopravnej zdravotníckej služby so sídlom XXXXX, XXXXX dňa XXXXX v čase o XXXXX na pracovisku XXXXX XXXXX, prijala telefonický hovor na tiesňovej linke č. 155 od oznamovateľa XXXXX, nar. XXXXX, ktorý na základe zhoršeného zdravotného stavu žiadal o vyslanie sanitky pre poškodeného XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX, popisujúc jeho ťažkosti ako zástavu srdca alebo srdcový kolaps, vyžadujúci si masáž srdca a poskytnutie umelého dýchania, bezvládnosť, nekomunikatívnosť, pričom obvinená počas opakovaných telefonátov XXXXX v časoch XXXXX nezisťovala dostatočne cielenými otázkami stav pacienta, následne v telefonickom rozhovore v čase o XXXXX so susedou poškodeného XXXXX, nar. XXXXX sa bez akéhokoľvek overenia spoľahla na jej oznámenie, že "pracuje ako zdravotníčka" a vykonala vyšetrenie poškodeného s tým, že má zrýchlený pulz, nie je opitý, momentálne spí a takýto stav u neho trvá asi 5 dní, taktiež v opakovaných telefonátoch sarkasticky zhodnotila stav poškodeného "že mu nič neni, že spí, je po opici" a nezabezpečila výjazd sanitky k poškodenému a XXXXX poskytla len telefónne číslo na inú lekársku záchrannú službu, čím porušila Pracovný poriadok XXXXX a pracovnú náplň, s ktorou bola oboznámená dňa XXXXX XXXXX a v dôsledku nevyslania sanitky a neposkytnutia lekárskej pomoci poškodený XXXXX dňa XXXXX zomrel na rozvrat látkovej premeny v organizme pri akútnom nekrotizujúcom a abscedujúcom zápale podžalúdkovej žľazy, 
3/ obvinená XXXXX pracujúc ako sestra na dispečingu Zdravotného operačného strediska Záchrannej a dopravnej zdravotníckej služby so sídlom XXXXX, XXXXX dňa XXXXX na pracovisku XXXXX XXXXX, prijala telefonický hovor na tiesňovej linke č. 155 od operačného dôstojníka OR PZ v Bratislave IV kpt. XXXXX, XXXXX, ktorý jej oznámil, že oznamovateľ XXXXX, XXXXX sa prostredníctvom polície domáha vyslania sanitky k poškodenému XXXXX, XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX, pretože dispečerky Zdravotného operačného strediska tiesňovej linky č. 155 odmietajú sanitku poškodenému vyslať, operačnému dôstojníkovi uviedla, že XXXXX je opitý a XXXXX spí už po štvordňovej opici. To už nám vyvoláva stále, už sme mu povedali, že mu sanitku nepošleme a že nech si nevymýšľa...my sme sa rozprávali so susedou, ktorá je zdravotná sestra a ona nám to sama potvrdila, že štyri dni ťahal alkohol, teraz krásne spí" a na výslovnú požiadavku operačného dôstojníka o vyslanie sanitky uviedla "...keď si každý opitý zmyslí, máme v podstate štyri sanitky, ktoré máme v Bratislave tak", pričom telefonát odovzdala XXXXX, následne v čase o XXXXX opätovne prijala hovor od XXXXX, ktorý jej uviedol, že v byte bola polícia, čo má robiť, skoro mu tam skolaboval, mysliac tým poškodeného, avšak obvinená sa ho sarkasticky spýtala či skolaboval policajt, následne opätovne žiadal záchranku pre poškodenému, ktorému dával umelé dýchanie a masáž srdca, na čo obvinená hovor ukončila a nezabezpečila výjazd sanitky k poškodenému XXXXX, čím porušila Pracovný poriadok ZDZS XXXXX a pracovnú náplň, s ktorou bola oboznámená dňa XXXXX a v dôsledku nevyslania sanitky a neposkytnutia lekárskej pomoci poškodený XXXXX dňa XXXXX zomrel na rozvrat látkovej premeny v organizme pri akútnom nekrotizujúcom a abscedujúcom zápale podžalúdkovej žľazy, 
4/ obvinená XXXXX pracujúc ako sestra na dispečingu Zdravotného operačného strediska Záchrannej a dopravnej zdravotníckej služby so sídlom XXXXX, XXXXX, dňa XXXXX na pracovisku XXXXX XXXXX, prijala telefonický hovor na tiesňovej linke č. 155 od oznamovateľa XXXXX, nar. XXXXX ktorý oznámil, že keď pôjdu záchranári k poškodenému do bytu nech si zoberú aj nosidlá, na čo mu obvinená majúc vedomosť o obsahu predchádzajúcich telefonátov XXXXX uviedla "Ale prosím Vás prekne šak pán XXXXX spí, dajte už mi pokoj" a keď XXXXX odpovedal, že nespí, obvinená mu uviedla "Ale tak si ho odvezte potom sami, šak čo mi voláte čo ste neni normály už?", následne v čase po XXXXX prevzala od XXXXX  prebiehajúci hovor s operačným dôstojníkom OR PZ V Bratislave IV kpt. XXXXX, XXXXX ktorý taktiež požadoval vyslanie sanitky k poškodenému po zistení aktuálnej situácie a stavu poškodeného vyslanou policajnou hliadkou, na čo mu obvinená uviedla "...bohužiaľ neposielame tam nikoho aj keď ste tam jednoducho jemu nič neni, je opitý, je štyri dni po opici... beriem to všetko na moju zodpovednosť, že keď a niečo tomu pacientovi stane, dobre?.., takže môžete kľudne opustiť byt“, teda nezabezpečila výjazd sanitky k poškodenému XXXXX, čím porušila Pracovný poriadok ZDZS zo XXXXX a pracovnú náplň, s ktorou bola oboznámená dňa XXXXX a v dôsledku nevyslania sanitky a neposkytnutia lekárskej pomoci poškodený XXXXX dňa XXXXX zomrel na rozvrat látkovej premeny v organizme pri akútnom nekrotizujúcom a abscedujúcom zápale podžalúdkovej žľazy, 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície OR PZ XXXXX XXXXX na podklade uznesení sp. zn. XXXXX zo dňa XXXXX vykonával trestné stíhanie obvinených XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX pre trestný čin ublíženia na zdraví podľa § 224 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. Po skončení vyšetrovania vyšetrovateľ PZ dňa 28.11.2013 predložil prokurátorovi v danej veci návrh na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného  poriadku s odôvodnením, že vykonaným dokazovaním nebolo preukázané naplnenie zákonných znakov trestného činu. Po preskúmaní vyšetrovacieho spisu som zistila, že tento návrh je dôvodný, pričom v rámci dokazovania boli vykonané tieto dôkazy. 
	Obvinená XXXXX (č.l. 49-59) vypovedala, že sa necíti byť vinnou zo žiadneho trestného činu, pričom jej konanie nebolo príčinou smrti poškodeného. Ku skutku uviedla, že ako operátorka zdravotného strediska Zdravotnej dopravnej a záchrannej služby s pracoviskom na XXXXX prijímala hovory na linku 155 alebo 16155. V druhej miestnosti boli ďalšie operátorky, ktoré vysielačkami dávali pokyny jednotlivým osádkam záchranárskych áut, kde a na aký zákrok majú ísť. Každá operátorka, ktorá prijímala telefonické hovory so žiadosťou o lekársky zákrok alebo záchranku musela takúto požiadavku zaevidovať do počítača a cielenými otázkami zistiť maximum objektívnych informácií o stave pacienta. Na základe tohto následne mohli vyhodnotiť, či a v akom urgentnom poradí bude záchranka vyslaná ku konkrétnemu pacientovi. Operátorky mali na pracovisku rovnocenné postavenie s tým, že každá si riešila a rozhodovala svoj prípad.  Počas dennej pracovnej doby bol bežne prítomný aj ich vedúci, avšak pokiaľ si spomína, v čase inkriminovaných telefonátov na pracovisku vedúci nebol. V taktom prípade nadriadenou operátoriek bola tá, ktorá obsluhovala vysielačku. Zo správy Strediska záchrannej služby má vedomosť o tom, že v čase telefonátov boli v jednej miestnosti ona, XXXXX, XXXXX a XXXXX, pri vysielačkách bol XXXXX V miestnosti najskôr zachytila komunikáciu kolegýň ohľadom pacienta XXXXX, pričom volajúcim mal byť nejaký XXXXX. Podrobnosti týchto hovorov však nevie uviesť, vie však, že telefonáty ohľadom XXXXX boli dlhšie a opakované. Potom v miestnosti bola diskusia o tom, že v telefóne niekto povedal, že XXXXX je opitý a XXXXX, ktorému malo byť zle mal byť tiež po opici. Niektorá z kolegýň nahliadla do počítača a zistila, že k XXXXX bolo vyslaných už viacero výjazdov uzavretých ako alkoholizmus a asociálny stav. Niektorá z kolegýň tiež uviedla, že v rámci telefonátu hovorila s nejakou susedou, ktorá sa predstavila ako zdravotníčka, ktorá pacienta zbežne vyšetrila, nič mimoriadne nezistila, konštatovala, že XXXXX je evidentne opitý a XXXXX síce zrejme nie je opitý, ale v stave ako po opici. Teda tieto informácie obvinená mala dovtedy kým prijala prvý telefonát, a to od polície. Polícii uvádzala tie informácie, ktoré zistila od kolegýň a ich predchádzajúcich hovorov, pretože nemala dôvod pochybovať, že zisťovanie stavu pacienta by niektorá z nich podcenila alebo neurobila dostatočne podrobne.  Pri riešení telefonátu s políciou niektoré skutočnosti aj konzultovala s kolegyňami. Polícia však trvala na tom, že na miesto je potrebné vyslať sanitku, s čím obvinená problém nemala, avšak následne prevzala hovor jedna z jej kolegýň, ktorá policajtovi uviedla, že tam sanitku posielať nebude, že ide o opité osoby a toto rozhodnutie si berie na vlastnú zodpovednosť. Následne pokračovala služba štandardným spôsobom s tým, že ešte nejaký telefonát ohľadom tejto veci jej kolegyne prijali. Po nahliadnutí do výpisov hovorov si obvinená spomenula, že jeden hovor prijala aj ona s tým, že volajúci uvádzal opitým hlasom, že dával pacientovi umele dýchanie, masáž srdca, uvádzal informácie o infarkte a nakoniec sa odmlčal. Poznajúc predchádzajúce závery jej kolegýň ohľadom tohto pacienta, vrátane informácií, ktoré zistili od susedy, ktorá sa predstavila ako zdravotníčka, keďže volajúci neuviedol žiadne skutočnosti, ktoré by naznačovali ním uvádzaný stav ako infarkt, záchranku na toto miesto nevyslala. Spomína si tiež, že volajúcemu niekto poradil iné číslo záchrannej služby, ktorá tiež realizovala výjazdy a niekto tiež hovoril s lekárkou o tom, že tam asi po dvoch hodinách bola a na pacientovi nezistila žiadne akútne ochorenie. Na základe tejto skutočnosti sa obvinená utvrdila v tom, že spolu s kolegyňami postupovali správne, pretože neexistenciu akútneho stavu potvrdila nielen suseda zdravotníčka, ale aj lekárka. Preto sa necíti byť vinná z toho, že by svojím konaním spôsobila smrť poškodeného.
	Obvinená XXXXX (č.l. 57-62) vypovedala, že taktiež sa necíti byť vinná, pretože svojím konaním nespáchala žiadny trestný čin ani neporušila žiadnu dôležitú povinnosť. V čase skutku pracovala na dispečingu Záchrannej zdravotnej služby XXXXX ako operátorka. Vo večerných hodinách telefonoval pán XXXXX, ktorý opatrovala pána XXXXX a ten sa mal zle cítiť. Pán Jánošík ťažko komunikoval, nezrozumiteľne sa vyjadroval a z jeho hlasu mala pocit, že je opitý. Adresu zapísala do počítača a vtedy zistila, že záchranná služba bola na túto adresu predtým už vyslaná, ale pán XXXXX odmietol ošetrenie. Na základe tohto začala zisťovať od pána XXXXX viac informácií o zdravotnom stave pána XXXXX, ale tento stále zle komunikoval a následne jej povedal, že keď mu neverí, zavolá susedu zdravotníčku, ktorá robí v domove dôchodcov a ona jej potvrdí v akom je XXXXX zdravotnom stave.  Následne znova telefonovali, suseda jej uviedla, že pracuje ako zdravotníčka v domove dôchodcov. Táto uviedla, že pán XXXXX je po štvordňovom alkoholovom ťahu a momentálne kľudne spí, merala mu aj pulz. Na priamu otázku, či si jeho stav vyžaduje vyslanie sanitky, táto pani uviedla, že nie. Pán XXXXX neskôr volala opätovne a obvinená mu poskytla telefónne číslo na záchrannú službu do Dúbravky, kde bola aj doktorka. Z tejto služby neskôr volali, že výjazd na túto adresu ide a keď sa vrátili, dozvedela sa od doktorky, že stav pacienta bol uzavretý ako sociálne zanedbaná osoba. 
	Obvinená XXXXX (č.l. 63-68) poprela svoju vinu na spáchaní trestného činu. Na detaily ohľadom jednotlivých telefonátov si s odstupom času už nepamätá, spomína si len na rozhovor s políciou, avšak, čo konkrétne polícii uvádzala už nevie. Spomína si tiež, že po nejakom čase bola k pacientovi vyslaná aj lekárka a dostala sa k nej potom informácia, že  išlo o opitého asociála. Keďže na miesto bola vyslaná lekárka a táto nezistila dôvod na hospitalizáciu pacienta, necíti sa byť ani vinná, že by svojím konaním spáchala nejaký trestný čin. 
	Obvinená XXXXX (č.l. 69-83) vypovedala, že dňa XXXXX slúžila ako lekárka na Záchrannej službe IRS. Vo večerných hodinách zavolal na lokálny dispečing pán XXXXX a žiadal vyslanie lekára k pánovi XXXXX. Na miesto išla ona ako lekár, záchranár XXXXX a vodič pán XXXXX Dispečerka, ktorá ich vyslala z centrálneho dispečingu dostala informáciu, že na výjazd sa nemá ísť, pretože títo ľudia sú opití a nepotrebujú lekársku pomoc. Z centrálneho dispečingu tiež mala informáciu, že títo oznamovatelia v minulosti už opakovane bezdôvodne požadovali ošetrenie. Napriek tomu sa rozhodla ísť vyšetriť pacienta. Po príchode do bytu tam boli prítomní pán XXXXX a pán XXXXX.  Obaja javili známky požitia alkoholu alebo iných látok, ich vyjadrovanie bolo nekoordinované. Pán XXXXX podával rozporuplné informácie o stave pacienta, ako napríklad, že ho oživoval, masíroval mu hrudník ako aj o čase vzniku ťažkostí a ich druhu. Preto jeho informácie nepovažovala za dôveryhodné a pristúpila k vyšetreniu pacienta. Od pána XXXXX dostala taktiež rozporuplné informácie, ktoré neboli dôveryhodné. Striedavo udával bolesti v rôznych častiach tela, ktoré spolu anatomicky nesúviseli. Pán Jánošík uviedol, že pacient má cirhózu pečene a pán XXXXX na jej otázky uviedol, že k lekárovi nechodí a neberie žiadne lieky. Pacient sa správal odmietavo, akoby ho ich prítomnosť obťažovala, nemal záujem spolupracovať pri vyšetrení, nedožadoval sa poskytnutia zdravotnej starostlivosti. Napriek tomu s asistenciou záchranára vykonala štandardné vyšetrenie pacienta - meranie krvného tlaku, pulzu, frekvencie dychu, zhotovenie EKG, saturácia krvi kyslíkom, fyzikálne vyšetrenie pacienta. Vyšetrila mu hlavu, krk , hrudník,. brucho a končatiny ako aj neurologický stav. pri meraní vitálnych funkcií, pacient nevykazoval žiadny odchýlky od normy. na EKG bol prítomný sínusový rytmus, frekvencia v norme, bez známok aritmie a čerstvých ischemických zmien. V oblasti hlavy - hlava normocephalická, buľvy voľne pohyblivé, zrenice izokorické, fotoreakcia správna, bez známok poruchy inervácie v oblasti hlavových nervov. Dutina ústna bez patologického nálezu, jazyk plazil v strednej rovine. Šija neoponovala, krčné žily bez zvýšenej náplne. Hrudník symetrický, bez krepitu, poklop plný, askultačne dýchanie vezikulárne v celom rozsahu. Brucho bolo nad niveau hrudníka, bez rezistencie, mäkké priehmatné, pristaltika prítomná bez klinických príznakov prítomnosti tekutiny. Tapottment negatívny obojstranne. ľavá dolná končatina - stav po amputácii v stehne, ostatne končatiny bez neurologického deficitu, motorika primeraná bez prítomných edémov. Po zhodnotení vyšetrenia spravila diagnostický záver, pričom na pacientovi nezistila žiadne príznaky akútneho zhoršenia zdravotného stavu, ktoré by ďalšie vyšetrenia, akútnu liečbu alebo prevoz do zdravotníckeho zariadenia vyžadovali.  Závažným problémom u pacienta bolo sociálne nevyhovujúce prostredie - nízky hygienický štandard v byte, konzumácia alkohol, ktoré mohlo pre neho znamenať ohrozenie zdravia. Tieto skutočnosti vyjadrila v závere "casus socialis". Počas celého vyšetrenia pacienta boli prítomní členovia posádky, pričom záchranár XXXXX jej pri vyšetrení asistoval. ďalej uviedla, že smrť pána XXXXX nie je v príčinnej súvislosti s poskytnutím zdravotnej starostlivosti posádkou RLP, v ktorej bola ako lekárka. 
	Nebohému XXXXX bol za účelom vykonávania práv poškodeného v trestnom konaní ustanovený opatrovník, a to tajomníčka Okresného súdu XXXXX XXXXX XXXXX. Táto vo svojej výpovedi (č.l. 88-92) sa pripojila k trestnému konaniu, avšak nárok na náhradu škody si neuplatnila.
	Svedkyňa XXXXX (č.l. 95-98, 132-134) dňa 25.01.2004 vypovedala, že jej susedom na XXXXX je pán XXXXX, ktorého pozná asi 15 rokov. V čase skutku pracovala v Dome jesene života ako ošetrovateľka. Má vedomosť, že XXXXX mal amputovanú ľavú končatinu a nosil protézu. Počas celej doby ako na tejto adrese bývala, XXXXX požíval alkoholické nápoje a v poslednej dobe k nemu chodili rôzne osoby, s ktorými popíjal alkohol a robili hluk. Dňa XXXXX prišla domov okolo XXXXX, pričom krátko na to jej pri dverách zazvonil pán Jánošík a požiadal ju o pomoc so zdvihnutím pána XXXXX, pretože sám nevládze. Následne išla do bytu XXXXX a pomohla ho uložiť na gauč. XXXXX bol ospalý, v celom byte bolo cítiť alkohol aj zápach po moči. XXXXX rukou nahmatala tep, ktorý bol zrýchlený, pozrela, či nemá zapadnutý jazyk. Prikryla ho dekou a podľa jej názoru pod v poriadku. Bolo vidieť, že XXXXX sa bál ostať v byte s XXXXX a chcel privolať lekára. Na čo mu ona dala číslo sa dispečing s tým, že keď bude XXXXX zle, aby tam zavolal. Asi o XXXXX znova zvonil na jej byte XXXXX a povedal jej, že na dispečingu mu odmietajú poslať sanitku. Požiadal ju, aby išla k telefónu. Následne operátorke opísala, v akom stave je pán XXXXX, povedala, že mu odmerala tep, vyložili ho s XXXXX na gauč, prikryli dekou, podložili mu hlavu a momentálne XXXXX leží a spí na gauči. Operátorka uviedla, že ak je to tak, lekárska pomoc nie je potrebná. XXXXX ešte povedala, že aby ostal v byte a ak sa znova XXXXX nebude cítiť dobre, má privolať lekársku pomoc. Následne z bytu odišla a viac o tejto udalosti nevedela nič uviesť.  Vo svojej výpovedi z XXXXX doplnila, že nemá zdravotnícke vzdelanie, pracovala ako opatrovateľka v domove dôchodcov, pričom na konkrétnosti prípadu si už nespomína z dôvodu svojho zdravotného stavu.
	Svedok XXXXX (č.l. 99-102, 126-128) v čase skutku pracoval ako operátor na operačnom stredisku OR PZ XXXXX XXXXX. Dňa XXXXX h mu bol prepnutý hovor z linky 158, kde mu oznamoval pán XXXXX, že ošetruje pána XXXXX, pričom jeho zdravotný stav sa zhoršil, má bolesti srdca, už 3x volal na linku 155 a žiadal zdravotnú pomoc, tá mu však bola odmietnutá. Následne svedok vyslal hliadku OO PZ XXXXX do bytu, kde krátko na to policajná hliadka potvrdila, že k pánovi XXXXX je potrebné privolať rýchlu zdravotnú pomoc.  Preto svedok v čase o XXXXX telefonoval na linku 155 a žiadal pre XXXXX zdravotnú pomoc. Toto mu však bolo odmietnuté s tým, že ide o opitých ľudí, ktorý už štyri dni pijú alkohol, v byte bola zdravotná sestra. Svedok operátorke uviedol, že osoby nie sú opité a stav pána XXXXX je podľa zistenia policajnej hliadky zrejme vážny. Telefonicky hovor následne prevzala iná operátorka, ktorá uviedla, že lekársku pomoc do bytu nevyšlú, policajná hliadka môže byt opustiť a pacienta si berie na svoju zodpovednosť. Policajná hliadka následne z bytu odišla a v tejto veci stála služba už neprijala žiadne oznámenie. Až dňa XXXXX kedy opätovne vykonával službu bolo oznámené, že došlo k úmrtiu pána Reháka. 
	Svedok XXXXX (č.l. 103-106, 135-137) vo svojej výpovedi uviedol, že XXXXX pozná z videnia asi 15 rokov, bývali blízko seba, navštevovali sa, chodil mu na nákupy, upratoval u neho, stretávali sa na pive. XXXXX bol zaregistrovaný ako osoba odkázaná na pomoc iných na červenom kríži, preto ho od roku 1999 alebo 2000 chodil opatrovať. Posledných šesť mesiacov mu chodil aj variť, pretože XXXXX nevychádzal z bytu. Dňa XXXXX h doniesol XXXXX nákup, a to potraviny, cigarety, 3 fľaše piva, 0,5 litra vodky  a obed. Keďže už vyššie týždňa XXXXX odmietal jesť, ani v tento deň nič nejedol, pil len sirupovú vodu, z piva vypil asi polovicu fľaše, z vodky ani nie pol deci. Svedok vypil asi jeden a pol fľaše piva a z vodky jeden a pol deci. Spolu fajčili a pozerali televízor. Asi o XXXXX sa XXXXX začal sťažovať na bolesť srdca, preto zavolal susedu XXXXX, aby  sa na neho pozrela. Ona skonštatovala, že keď sa bude XXXXX cítiť horšie, má mu zavolať záchranku. Asi o dve hodiny svedok volal na číslo 155, popísal zdravotné ťažkosti XXXXX a žiadal jeho hospitalizáciu. O 30 minút znova volal, pretože záchranka nechodila, ale zložili mu telefón. Následne volal na číslo 158, kde oznámil, že mu odmietajú poslať záchranku, na čo prišli do bytu dvaja policajti, ktorí prisľúbili, že zabezpečia pre XXXXX záchranku. Títo z bytu odišli, preto znova volala na 155, kde oznámil, že volala aj policajtov a spýtal sa, či policajti záchranku urgovali, na čo dispečerka povedala, že nie. Súčasne mu dispečerka dala aj iné číslo zdravotnej služby, ktorí prisľúbili, že k XXXXX prídu. Asi o 23.00 h prišla do bytu žena a dvaja muži, priniesli si prístroj na srdce, XXXXX napojili a vyšetrili ho, skonštatovali, že XXXXX je v poriadku. Svedok však trval na tom, aby bol XXXXX hospitalizovaný, lebo mal zväčšené brucho, avšak záchranári hospitalizáciu XXXXX odmietli. Svedok následne z bytu odišiel a k XXXXX sa vrátil na druhý deň okolo obeda, kedy mu priniesol nákup. Keď prišiel do bytu, XXXXX ležal na zemi, rozprávali sa spolu aj keď XXXXX vyslovoval slová ťažko, nesťažoval sa však na nič, len že je smädný. Niečo vypil z piva, odpil si aj z vodky, niečo zjedol z obeda. Povedal mu, že chce spať, preto svedok z bytu odišiel. Doma ho navštívili XXXXX XXXXX, s ktorými sa dohodol, že navštívia XXXXX a za tým účelom XXXXX išiel kúpiť na pumpu cigarety, pivo a borovičku. Asi o XXXXX prišli k nemu na byt, pričom bol v stave rovnakom, ako keď od neho odchádzal. Všetci sa spolu bavili, XXXXX pil malinovku, ležal, občas vyfajčil cigaretu. Odchádzali z bytu vo večerných hodinách, svedok zamkol dvere a išiel domov. Na druhý deň sa dozvedel, že XXXXX je mŕtvy. Vo výpovedi z 20.06.2012 naviac uviedol, že skutočnosť, že XXXXX mal cirhózu pečene v čase skutku nevedel, pričom alkohol XXXXX kupoval z dôvodu, že si to on želal. Asi tri dni pred smrťou však XXXXX už odmietal piť alkohol. 
	Svedkovia XXXXX (č.l. 107-108) a XXXXX (č.l. 109-110) v podstate zhodne vypovedali, potvrdiac, že XXXXX boli spolu s XXXXX vo večerných hodinách na návšteve u XXXXX. Tento ležal na zemi, bol prikrytý paplónom, rozprával sa s nimi. XXXXX nič nejedol, len pil sirupovú vodu. Obaja zostali v byte spať s tým, že XXXXX odišiel. Počas noci sa XXXXX na nič nesťažoval, nevolal ich a ráno zistili, že je mŕtvy. 
Svedok XXXXX (č.l. 111-113), príslušník Policajného zboru, bol vyslaný operačným dôstojníkom ako hliadka PZ do bytu XXXXX dňa XXXXX Svedok vypovedal, že potom, čo ich do bytu pustil oznamovateľ XXXXX, zisťovali u XXXXX, aké má ťažkosti. Tento s nimi ťažšie komunikoval, ale povedal, že má bolesti v hrudníku.  Na základe týchto informácií žiadali o vyslanie RZP. Následne sa s nimi skontaktoval operačný dôstojník a uviedol, že sanitka sa na miesto nedostaví, pretože dispečerky na čísle 155 odmietali XXXXX vyslať sanitku a hliadka PZ má opustiť byt. 
	Svedkyňa XXXXX (č.l. 114-117) uviedla, že ako operátorka zdravotného strediska Záchrannej dopravnej zdravotníckej služby pracovala počas nočnej služby XXXXX operátorkami XXXXX Svedkyňa prijala ohľadom pacienta XXXXX v poradí ôsmy hovor, v ktorom XXXXX urgoval vyslanie sanitky. V čase tohto hovoru nemala informácie o obsahu predchádzajúcich hovorov XXXXX s operátorkami, nemala vedomosť ani o tom, že vyslanie sanitky urgovala polícia. O tomto prípade ešte vedela uviesť, že k XXXXX bola vyslaná lekárska služba IRS s XXXXX 
Svedok XXXXX (č.l. 118-121) ku skutku neuviedol žiadne rozhodujúce skutočnosti. Vyjadril sa len k okolnostiam týkajúcich sa obhliadky nebohého a obhliadky bytu, potom, čo bol políciou vyrozumený o úmrtí XXXXX. Nebohý bol jeho bratrancom.
	Svedkyňa XXXXX (č.l. 122-125) vypovedala, že v inkriminovaný deň pracovala na dispečingu ZZS pri vysielačke a v tento deň bola vedúcou zmeny. Na priebeh služby si už nepamätá a nevie, čo sa riešilo v súvislosti s touto vecou. O celom incidente sa dozvedela až následne od svojho nadriadeného. Svedkyňa sedela v inej miestnosti, mala na starosti vozidlá dopravnej zdravotnej služby. Na dispečerskom pracovisku pracovali v jednej miestnosti štyri operátorky, ktoré prijímali a vyhodnocovali hovory. Po zaznamenaní a vyhodnotení  dôvodnosti vyslania záchrannej služby prostredníctvom počítača postúpili túto požiadavku do vedľajšej miestnosti, kde operátorka následne zabezpečovala vybavenie tejto požiadavky. Pokiaľ išlo o urgentný zásah, tak tento vybavoval druhý dispečer pri vysielačke určený na urgentné prípady. 
	Svedok XXXXX (č.l. 121-131) si pre odstup času nevie spomenúť na konkrétne udalosti výjazdu k XXXXX. Po nahliadnutí do záznamu o ošetrení pacienta z XXXXX uviedol, že vyšetrenia uvedené v tomto zázname boli zrealizované, časť z nich robí lekár a časť záchranár. Z jeho osobných skúsenosti XXXXX XXXXX postupovala pri výkone práce profesionálne, bez ohľadu na situáciu alebo osobu pacienta. 
Svedok XXXXX (č.l. 138-139) sa vzhľadom na odstup času nepamätá na priebeh služby XXXXX, kedy pracoval ako operátor ZZS. 
Svedok XXXXX (č.l. 145-149) vypovedal, že v čase skutku bol zamestnaný ako vodič záchranár a na výjazd ku XXXXX dňa XXXXX si pamätá. Vyjadril sa k vyšetreniu, ktoré realizovala lekárka XXXXX XXXXX, pričom podľa jeho názoru vykonala všetky štandardné úkony potrebné pre zistenie zdravotného stavu pacienta.  Lekárka skonštatovala, že prevoz pacienta nie je potrebný a prítomného pána poučila, že ak by sa stav pacienta zhoršil, treba znova volať záchrannú službu. Ďalej uviedol, že na tento výjazd išla XXXXX z vlastnej iniciatívy, preto vylúčil možnosť, že by diagnostiku pacienta podcenila alebo ho nevyšetrila v potrebnom rozsahu. V byte zotrvali asi 30 minút. 
	Zo znaleckého posudku XXXXX a XXXXX (č.l. 164-183) vyplýva, že smrť poškodeného XXXXX nastala dňa XXXXX. Bezprostrednou príčinou smrti bol ťažký nezvratný šok v dôsledku rozvratu látkovej premeny v organizme pri hnisavom rozpade a odumretí podžalúdkovej žľazy. Hlavný nález znalci zistili na pankrease s obrazom nekrotizujúcej pankreatitídy a ďalší závažný nález zistili v ťažkom alkoholotoxickom poškodení pečene. Prudkým vzplanutím zdĺhavého zápalu podžalúdkovej žľazy s krvácaním a odumretím jej tkaniva došlo k náhlemu rozvratu vnútorného prostredia a látkovej výmeny v organizme s rozvojom šokového stavu, ktorý viedol bezprostredne k smrti XXXXX. Prudké vzplanutie vleklého zápalu slinivky brušnej s krvácaním a odumretím jej tkaniva bolo najpravdepodobnejšie spôsobené sústavnou konzumáciou alkoholu pri cirhóze pečene. Je možné predpokladať, že prvé príznaky recidívy chorobného stavu sa mohli začať prejavovať už v dňoch XXXXX a k prudkému vzplanutiu došlo najpravdepodobnejšie dňa XXXXX viedlo v ťažký nezvratný šok a  ku smrti poškodeného. Celkový chorobný stav poškodeného bol vážny, vyžadoval si prísnu životosprávu a medikamentóznu liečbu s pravidelnými lekárskymi kontrolnými vyšetreniami. Konzultantka metódou plynovej chromatografie nezistila v krvi poškodeného prítomnosť alkoholu. Vyšetrením vzorky krvi na prítomnosť liečiv, ktoré sa našli v byte poškodeného, nebola zistená prítomnosť látok Algifénu a účinnej látky Ranitalu. Zo znaleckého posudku ďalej vyplýva, že poskytnutie včasnej a špecializovanej lekárskej pomoci pri objavení sa prvotných zdravotných ťažkostí poškodeného s nutnosťou nemocničnej liečby zvyšovalo nádej na minimálnu stabilizáciu chorobného stavu a tým aj jeho prežitie. Pokiaľ ide o postup dispečerky RZP, ktorá odmietla vyslať k pacientovi lekársku pomoc, bez preverenia skutkového stavu odborným zdravotníckym pracovníkom, resp. lekárom, nie je možné považovať za správne. K postupu službukonajúcej lekárky pri vyšetrení poškodeného by sa mal vyjadriť znalec z odboru vnútorného lekárstva, resp. chirurgie. Pri pitve nezistili žiadne také stopy násilia, ktoré by poukazovali na zápas alebo sebaobranu poškodeného. V prípade XXXXX išlo o smrť nenásilnú - úmrtie z chorobných príčin. Na č.l. 184 sa nachádza oznámenie o úmrtí znalca XXXXX dňa 30.10.2007. 
	Z odborného vyjadrenia Kriminalistického a expertízneho ústavu PZ na č.l. 186-187 vyplýva, že z predložených nečistôt spod nechtov pravej a ľavej ruky označených XXXXX bola izolovaná DNA. 
	Zo znaleckého posudku XXXXX, znalkyne z odboru zdravotníctva, odvetvia internej medicíny (č.l. 190-197) vyplýva, že vyšetrenie realizované XXXXX poškodeného XXXXX bolo len čiastkové a preto jeho ťažký klinický stav nebol správne interpretovaný. Napriek tomu, že bola známa informácia o cirhóze pečene a v klinickom obraze dominovalo akútne zhoršenie základného ochorenia, nebola venovaná pozornosť dutine brušnej a tieto zmeny popísala lekárka ako obezitu u pacienta. Klinický stav avizoval urgentné prijatie na lôžkové oddelenie, čo realizované nebolo. Zdravotný stav pacienta podľa úrovne vedomia a poznania, ktoré prevládol v čase výskytu klinických príznakov, tieto signalizovali bezprostredné ohrozenie života a vyžadoval si urýchlenú hospitalizáciu bez diskusie o prognóze. Po vyhodnotení všetkej dokumentácie vrátane nahrávok audiozáznamov dispečingu znalkyňa skonštatovala zlyhanie pracovníkov na úrovni etickej, organizačnej aj odbornej. V danom prípade došlo k pochybeniu pracovníkov dispečingu ako aj službukonajúcej lekárky XXXXX. Znalkyňa XXXXX vo veci vypracovala doplňujúci znalecký posudok (č.l. 209-227), v ktorom sa vyjadrila k postupu každej jednotlivej operátorky dispečingu - XXXXX, XXXXX, XXXXX zhodnotiac ich konanie ako zanedbanie sprostredkovania zdravotnej starostlivosti, ktorá povinnosť im vyplývala z pracovného poriadku ZDSZ, ktorý bol pre ne záväzný. Pokiaľ ide o postup XXXXX, znalkyňa zotrvala na svojom závere uvedenom v predchádzajúcom znaleckom posudku. Lekárka realizovala len parciálne vyšetrenie pacienta a jeho ťažký klinický stav nesprávne interpretovala. V klinickom obraze bolo narušené vedomie pacienta, imobilizácia, bolesti v celom tele s maximom v oblasti srdca  (na ľavej strane hrudníka). Lekárka sa sústredila len na kardiálnu problematiku, nevenovala pozornosť dutine brušnej,  zmeny na bruchu popísala ako obezitu u pacienta 171 cm vysokého, vážiaceho 70 kg. Klinický stav avizoval urgentné prijatie na lôžkové oddelenie, ktoré sa nerealizovalo, čím došlo k porušeniu zákona č. 277/1994 Z.z. o poskytovaní zdravotnej starostlivosti. U nebohého pacienta išlo o akútny rozvrat vnútorného prostredia následkom metabolického zlyhania pečene a narušením podžalúdkovej žľazy pri chronickej nadmernej konzumácii alkoholu. Klinický priebeh mal subakútny charakter (trval viac ako 5 dní), preto by bol predpoklad, aby dňa 23.01.2004, teda po troch dňoch trvania klinického stavu bola urobená korekcia vnútorného prostredia, bola nádej na klinické zlepšenie, nie však vyliečenie. Pacientovi bolo odopreté poskytnutie akútnej lekárskej pomoci, lekárkou bol nedokonalým vyšetrením podcenený klinický stav pacienta a nebola mu umožnená hospitalizácia za účelom korekcie metabolického rozvratu prostredia. Kritickým časom, kedy sa stav poškodeného - nezvratný šok v dôsledku rozvratu látkovej premeny stal skutočne nezvratným, znalkyňa označila na čas z 23.01.2004 na 24.01.2004. Po korekcii vnútorného prostredia tu bola ešte pravdepodobnosť regresie klinického stavu, teda jeho zlepšenia. V závere znaleckého posudku ďalej uviedla, že ošetrujúca lekárka po overení si, že u pacienta nešlo o srdcové ochorenie, urobila záver "causa socialis", čo však nie je diagnóza. Pokiaľ ide o otázku, či konanie dispečerky bolo príčinou konečného následku - smrti poškodeného, k tomu znalkyňa uviedla, že práca zdravotníkov je tímová a každý pracovník má svoj podiel na chybách a chybných rozhodnutiach. Hlavná zodpovednosť je však na vyšetrujúcom lekárovi. 
	Vzhľadom na úmrtie znalca XXXXX, boli do konania pribratí noví znalci za účelom vypracovania znaleckého posudku z odvetvia súdneho lekárstva. Zo znaleckého posudku XXXXX a XXXXX (č.l. 238-260) vyplýva rovnaký záver o bezprostrednej príčine smrti aký prijali znalci XXXXX, teda že bezprostrednou príčinou smrti nebohého bol ťažký nezvratný šok v dôsledku rozvratu látkovej premeny v organizme pri akútnom nekrotizujúcom a abscedujúcom zápale podžalúdkovej žľazy. Pitvou mŕtvoly neboli zistené také zranenia a stopy násilia, ktoré by svedčili pre útok inej osoby, zápas s inou osobou alebo sebaobranu zo strany nebohého. Neboli tiež zistené žiadne zranenia a stopy násilia, ktoré by boli v príčinnej súvislosti so smrťou poškodeného. Znalci ďalej uviedli, že včasným poskytnutím lekárskej pomoci, resp. včasnou hospitalizáciou XXXXX v nemocničnom zariadení bolo možné zabrániť jeho smrti. Toto konštatovanie však má platnosť v kontexte celého priebehu ochorenia XXXXX a nie je možné ho aplikovať výlučne na obdobie zásahu posádky rýchlej lekárskej pomoci dňa XXXXX Toto konštatovanie je nutné vnímať vzhľadom k životospráve XXXXX pri chronickom ochorení podžalúdkovej žľazy a pečene vyvolaných dlhodobým a nadmerným požívaním alkoholu. Podľa znalcov v čase výjazdu rýchlej lekárskej pomoci v štádiu zápalu podžalúdkovej žľazy z hľadiska vývoja ochorenia nenávratne progredovalo do vzplanutia akútnej, ťažkej nekroticko-hnisavej formy, čo v priebehu posledných 24 hodín života poškodeného vyústilo do jeho smrti. Po analýze pitevného a histologického nálezu, najmä rozsahu poškodenia podžalúdkovej žľazy znalci konštatujú, že ani prípadná hospitalizácia XXXXX v čase návštevy posádky RLP, by už nedokázala zvrátiť zdravotný stav menovaného a odvrátiť jeho smrť. Pokiaľ ide o postup lekárky a realizovaného vyšetrenia poškodeného dňa XXXXX znalci uviedli, že žiadne z realizovaných vyšetrení ani zistených údajov neindikovalo takú zmenu zdravotného stavu, ktorá by poukazovala na bezprostredné ohrozenie života pacienta. Lekárka XXXXX v čase vyšetrenia pacienta nemal informáciu o chronickej pankreatitíde, ktorou poškodený trpel, pretože poškodený jej takúto informáciu neposkytol a znalci sú toho názoru, že ani samotný pacient o tejto diagnóze nevedel, keďže sa dlhšiu dobu nepodrobil žiadnemu relevantnému lekárskemu a laboratórnemu vyšetreniu. Toto ochorenie, resp. jeho vzplanutie do akútnej formy prebiehalo v danom čase nešpecificky, bez lokálneho nálezu náhlej brušnej príhody, bez charakteristickej úpornej neznesiteľnej až šokujúcej bolesti brucha, bez zvracania. Žiaden zo záverov vykonaných vyšetrení v kontexte získaných informácií nepoukazoval na bezprostredné ohrozenie života poškodeného a nutnosť jeho okamžitej hospitalizácie. Preto znalci prijali záver, že XXXXX v súvislosti s vyšetrením pacienta XXXXX neporušila žiadnu dôležitú povinnosť. 
	V prvom znaleckom posudku z odvetvia súdneho lekárstva znalci XXXXX na strane 13 posudku uviedli, že k postupu službukonajúcej lekárky XXXXX  sa musí vyjadriť znalec z odboru vnútorného lekárstva, resp. chirurgie. Preto sa títo znalci k otázke č. 7, ktorá im bola určená uznesením vyšetrovateľa PZ nevyjadrili a túto vo svojom znaleckom posudku nehodnotili. Na základe tejto skutočnosti bola do konania pribratá znalkyňa z odvetvia internej medicíny XXXXX, ktorá k postupu ošetrujúcej lekárky prijala záver taký, že XXXXX pri vyšetrení a diagnostike XXXXX pochybila. Vzhľadom na úmrtie XXXXX v priebehu prípravného konania bolo nevyhnuté do konania pribrať nových znalcov z odvetvia súdneho lekárstva. Znalci XXXXX vypracovali znalecký posudok spolu s konzultantom XXXXX, pričom okrem súdnoznaleckých otázok hodnotili aj správnosť postupu lekárky RLP. Vzhľadom na to, že XXXXX bol znalcom z odboru zdravotníctva a farmácie, odvetvia anesteziológie a resuscitácie, XXXXX ako znalci odvetvia súdneho lekárstva, hoci aj v spolupráci s konzultantom XXXXX neboli oprávnení hodnotiť postup lekárky pri ošetrení nebohého v rámci výjazdu RLP. Naviac ich závery k tejto problematike boli úplne opačné od záverov znalkyne z odvetvia internej medicíny XXXXX Na základe týchto skutočností bola do konania pribratá znalecká organizácia, a to Inštitút forenzných medicínskych expertíz, s.r.o. foresic.sk. 
	Zo znaleckého posudku na č.l. 266-292 vypracovaného znaleckým ústavom vyplýva, že postup XXXXX pri vyšetrení pacienta XXXXX bol jednoznačne lege artis. Správne bolo aj jej samostatné rozhodnutie lekárky iniciovať návštevu tohto pacienta. Lekárka vykonala fyzikálne vyšetrenie pacienta v rámci možností RLP, pričom zo zistených skutočností nevyplynula prítomnosť znakov traumy ani inej akútnej poruchy zdravia. Konaním XXXXX nedošlo v intenciách prípadu k porušeniu žiadnych postupov lege artis. Pokiaľ ide o nutnosť hospitalizácie poškodeného, znalci uviedli, že podľa dostupnej zdravotnej dokumentácie a výpovedí svedkov bol poškodený chronický alkoholik, v minulosti liečený na psychiatrii, ktorého zdravotný stav bol v štádiu cirhózy pečene. Napriek tomu konzumoval alkohol ako vyvolávajúcu príčinu cirhózy ďalej. Podľa relevantných informácií nenavštevoval lekára a neužíval žiadne lieky. Zdravotný stav nebohého so znalosťou pitevnej diagnózy (teda z pohľadu ex post) si vyžadoval hospitalizáciu, avšak už v dlhodobej časovej perspektíve. Z pohľadu ošetrujúcej lekárky IRS, ktorá nemala ani nemohla mať znalosť o nasledujúcom priebehu pacienta bol tento riadne fyzikálne vyšetrený a jeho namerané hodnoty nevykazovali odchýlky od fyziologickej normy, preto nebol dôvod v tom čase na jeho hospitalizáciu. Jeho zdravotný stav si vyžadoval hospitalizáciu, avšak v dlhodobom časovom intervale, kedy by bolo možné zvrátiť priebeh a vývoj cirhózy pečene a odhaliť aj chronický zápalový proces pankreasu. Postup lekárky bol preto medicínsky správny a nemala na základe aktuálneho vyšetrenia dôvod odoslať pacienta na hospitalizáciu. K otázke, či poskytnutím včasnej lekárskej pomoci a včasnou hospitalizáciou, by bolo možné zabrániť smrti poškodeného, znalci uviedli, že pri diagnóze cirhóza pečene je nevyhnutné, aby pacient abstinoval. Ak pacient konzumuje alkohol, jeho život je ohrozený a jeho smrti nie je možné zabrániť iným spôsobom ako transplantáciou pečene. Zaradenie do transplantačného programu však vyžaduje abstinenciu minimálne šesť mesiacov. Pitevný nález akútnej alkoholickej pankreatitídy iba podporuje anamnestický údaj o jeho pokračujúcej konzumácii alkoholu. Z medicínskeho hľadiska bolo možné odbornými postupmi zvrátiť smrť poškodeného, avšak rádovo niekoľko mesiacov pred dňom XXXXX. V tento deň jeho vyšetrenia nedošlo k uplatneniu odborne chybných postupov v diagnostike či liečbe, čo by malo za následok smrť alebo zhoršenie základného zdravotného problému poškodeného. K smrti XXXXX došlo výlučne v súvislosti s jeho životosprávou a zdravotným stavom, ktorý si rozvinul alkoholizmom. Znalci vylúčili, že by k jeho smrti došlo v dôsledku nesprávne poskytnutej lekárskej pomoci lekárkou. Smrť poškodeného teda spôsobili chronické ochorenia, na ktoré sa dlhodobo účinne neliečil a svojou životosprávou naďalej podmieňoval zhoršovanie vlastného zdravotného stavu.  
	Z listinných dôkazov sa v spise nachádzajú na č.l. 158-163 zápisnica o prehliadke tela s príslušnou fotodokumentáciou, zápisnica o obhliadke miesta činu s fotodokumentáciou (č.l. 294-304), zápisnica o vydaní veci - CD nosiča a písomný prepis telefonických hovorov (č.l. 293, 306-313), prepis hovoru na operačné stredisko OR PZ XXXXX XXXXX (č.l. 318), správy a materiály poskytnuté záchrannou a dopravnou zdravotníckou službou, zriaďovacia listina ZDZS, pracovné zmluvy a pracovné náplne obvinených, organizačný poriadok, pracovný poriadok a kolektívna zmluva ZDZS, výpisy z počítačovej evidencie  (č.l. 315-317, 384-389, 392-468, 483-501), lekárske správy (č.l. 320-325, 330), zápisy o dychovej skúške u XXXXX dňa 25.01.2004 o 16.23 h nameranou hodnotou 1,52 mg/l, u XXXXX dňa 25.01.2004 o 16.27 h s nameranou hodnotou 0,90 mg/l a u Evy Borošovej dňa 25.01.2004 o 16.29 h s nameranou hodnotou 0,75 mg/l (č.l. 355), fotokópia denníka operátora stálej služby OR PZ XXXXX XXXXX (č.l. 363-367), záznam zo služby policajnej hliadky z 23.01.2004 na 24.01.2004 (č.l. 370-372).
	Ako vecné dôkazy sú ku spisu pripojené zvukové nosiče, na ktorých sú zaznamenané jednotlivé s vecou súvisiace telefonáty.
	Podľa § 224 ods. 1 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. kto inému z nedbanlivosti spôsobí ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, potresce sa odňatím slobody až na dva roky alebo zákazom činnosti. 
	Podľa § 224 ods. 2 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. odňatím slobody na šesť mesiacov až päť rokov alebo peňažným trestom sa páchateľ potresce, ak spácha čin uvedený v odseku 1 preto, že porušil dôležitú povinnosť vyplývajúcu z jeho zamestnania, povolenia, postavenia alebo funkcie alebo uloženú mu podľa zákona. 
	Z vykonaných a vyššie popísaných dôkazov vyplynuli tieto závery. Nosným dôkazom v celej trestnej veci je znalecký posudok znalcov odvetvia súdneho lekárstva  XXXXX a XXXXX vypracovaný k príčine smrti poškodeného (ktorý sa vo svojich záveroch nelíši od znaleckého posudku prvého znaleckého posudku znalcov XXXXX a zosnulého XXXXX) a znalecký posudok znaleckej organizácie forensic.sk vypracovaný k postupu ošetrujúcej lekárky XXXXX. Príčina smrti poškodeného XXXXX bola zistená ako rozvrat látkovej premeny v organizme pri akútnom nekrotizujúcom a abscedujúcom zápale podžalúdkovej žľazy. Znalecký posudok znaleckej organizácie vypracovali XXXXX XXXXX, CSc., XXXXX, PhD., doc. XXXXX, PhD. a ako odborný konzultant spolupracoval XXXXX pre odbor anestéziológie a intenzívnej medicíny. Z pohľadu znaleckej organizácie XXXXX XXXXX po príchode do bytu poškodeného riadne odobrala anamnézu a túto ako lekárka aj správne vyhodnotila tak, že nezistila dôvod na okamžitý transport a hospitalizáciu XXXXX. Pri vyšetrení pacienta disponovala informáciami, že pacient má cirhózu pečene, ťažkosti u neho pretrvávajú už niekoľko dní a takto zle sa cítil už aj v minulosti, naviac oznamovateľ XXXXX javil známky po požití alkoholu a táto skutočnosť sa nedala vylúčiť ani u poškodeného. XXXXX ošetrujúcej lekárke uviedol, že poškodenému priniesol nákup vrátane alkoholických nápojov - piva a destilátu. Tieto skutočnosti svedok XXXXX potvrdil aj vo svojej výpovedi súčasne uvedúc, že alkohol kupoval poškodenému sčasti z vlastnej iniciatívy a sčasti aj na základe žiadosti poškodeného s tým, že tieto nápoje spolu konzumovali. Vyjadrenia poškodeného a predovšetkým XXXXX v čase realizácie vyšetrenia síce smerovali k indíciám o srdcovom kolapse, avšak vyšetreniami vykonanými lekárkou na mieste sa tieto skutočnosti nepotvrdili. Znalecká organizácia preto skonštatovala, že vyšetrenie a záver lekárky o zdravotnom stave pacienta bol lege artis a v jej postupe nezistili žiadne pochybenie, pretože poškodený bol riadne fyzikálne vyšetrený a jeho namerané hodnoty nevykazovali odchýlky od fyziologickej normy. Jeho zdravotný stav si síce vyžadoval hospitalizáciu, avšak v dlhodobom časovom predstihu pred návštevou lekárky dňa XXXXX, kedy pri nasadení adekvátnej liečby a výraznej zmeny životosprávy by sa mohol jeho zdravotný stav zlepšiť. Z výpovede svedka XXXXX ako aj vyjadrení poškodeného zistených ošetrujúcou lekárkou tiež vyplýva, že poškodený mal vedomosť o svojom ochorení (cirhóza pečene), ale napriek tomu alkohol požíval aj naďalej hoc aj v malom množstve, nedodržiaval žiadny liečebný režim (nechodil k lekárovi, neužíval žiadne lieky) a svoju životosprávu neupravil žiadnym ochoreniu adekvátnym spôsobom. Pri včasnej hospitalizácii poškodeného rádovo niekoľko mesiacov pred návštevou lekárky by bolo možné nielen zvrátiť priebeh a vývoj cirhózy pečene, ale aj odhaliť chronický zápalový proces pankreasu, o ktorom zrejme ani sám poškodený nevedel. V čase jeho vyšetrenia privolanou lekárkou však jeho zdravotný stav nevyžadoval urgentnú hospitalizáciu a medicínske postupy, ktoré realizovala MUDr. XXXXX dňa XXXXX boli správne. Ku smrti poškodeného došlo v dôsledku jeho chronických ochorení, na ktoré sa dlhodobo neliečil a zlou životosprávou si zdravotný stav sám zhoršoval. V danom prípade nebola preukázaná príčinná súvislosť medzi konaním obvinenej XXXXX ako lekárky a následkom v podobe smrti poškodeného XXXXX. Pokiaľ znalkyňa XXXXX (vyčiarknutá zo zoznamu znalcov dňa 19.03.2008) vo svojom znaleckom posudku označila postup lekárky za nesprávny, pretože nevenovala dostatočnú pozornosť vyšetreniu dutiny brušnej, tento záver je potrebné hodnotiť v kontexte ďalších vykonaných dôkazov. Predovšetkým, lekárka vyšetrenie brucha vykonala pohmatom a zistila, že je mäkké, priehmatné, peristaltika prítomná, bez klinických príznakov prítomnosti tekutiny. Tomuto tvrdeniu ošetrujúcej lekárky nie je dôvod neveriť, naviac aj svedok XXXXX (v tom čase záchranár posádky) potvrdil, že úkony vyšetrenia pacienta uvedené v zázname o ošetrení z 23.01.2004 boli skutočne vykonané, pričom časť z nich vykonáva lekár a časť z nich záchranár, v opačnom prípade by takéto informácie v zázname neboli uvedené. Vzhľadom na to, že vykonaným vyšetrením pacienta nezistili dôvody na urgentnú hospitalizáciu, k transportu pacienta nepristúpili. Znalkyňa XXXXX ako dôvod nesprávnosti postupu lekárky označila nezistenie prítomnosti veľkého množstva tekutiny v brušnej dutine poškodeného, ktorá mala byť signálom zlého zdravotného stavu pacienta, avšak treba uviesť, že táto skutočnosť (prítomnosť hnedej tekutiny v brušnej dutine) vyplynula až z pitevného nálezu a je prinajmenšom sporné či a ak áno v akom množstve  bola táto tekutina prítomná v brušnej dutine už dňa XXXXX v čase vyšetrenia poškodeného. Naviac otázka vzniku a možnej prítomnosti tekutiny patrí do kompetencie znalcov odvetvia súdneho lekárstva a nie internej medicíny. Opäť však treba zdôrazniť, že aj po zohľadnení znaleckých posudkov súdneho lekárstva, lekárskych správ, zdravotnej dokumentácie a celého vyšetrovacieho spisu, znalecká organizácia vyhodnotila postup lekárky ako lege artis, teda správny a nevyžadujúci hospitalizáciu pacienta. 
	Pokiaľ ide o trestnú zodpovednosť obvinených XXXXX, XXXXX a XXXXX tu treba jednoznačne uviesť, že príčinná súvislosť medzi ich konaním a smrťou poškodeného bola pretrhnutá tým, že k pacientovi napokon bola vyslaná lekárska pomoc i keď prostredníctvom inej záchrannej služby (IRS). Túto lekársku službu privolal svedok XXXXX po tom, čo mu obvinená XXXXX poskytla telefónne číslo. I keď ich konanie, predovšetkým z hľadiska štýlu komunikácie s oznamovateľom, možno hodnotiť ako neetické, išlo zrejme len o porušenie pravidiel pracovnej disciplíny, nakoľko ich verbálny prejav bol zosmiešňujúci, vyúsťujúci napokon do odmietnutia vyslania lekárskej služby k pacientovi s ničím nepodloženou argumentáciou, že zdravotný stav poškodeného takýto zásah nevyžaduje, že ide len o opitých ľudí. Teda obvinené mali vedomosť, vyplýva to aj z ďalších telefonických rozhovorov medzi dvoma záchrannými službami, že k poškodenému predsa len je vyslaná záchranná služba, a to z iniciatívy XXXXX. Tieto okolnosti teda prerušujú príčinnú súvislosť medzi konaním páchateľa a následkom trestného činu, preto nebolo preukázané, že sa obvinené XXXXX, XXXXX a XXXXX dopustili svojím konaním trestného činu. 
	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti, z dôvodu, že konanie všetkých štyroch obvinených v tejto trestnej veci nenaplnilo zákonné znaky trestného činu, rozhodla som o zastavení trestného stíhania obvinených XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Monika Zámečníková
prokurátorka