Okresná prokuratúra Žiar nad Hronom 
Nám. Matice slovenskej 6, 965 01 Žiar nad Hronom

Sp. zn. : 2 Pv 425/14/6613	Žiar nad Hronom, 14.10.2014
EEČ : 2-52-152-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Krádež podľa § 212 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Žiar nad Hronom
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
pre skutok, ktorého sa mal dopustiť tým, že dňa 29.07.2014 v čase medzi 07.00 hod. a 08.00 hod. v Žiari nad Hronom na ul. Partizánskej č. 22 bez fyzického násilia z neuzamknutej miestnosti, ktorá slúži ako šatňa v areáli zberných surovín odcudzil horák na rezanie kovov GCE X 501, čím spôsobil XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX škodu v celkovej výške 275,- €,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ XXXXX (ďalej len „policajt“) ČVS:ORP-697/ZH-ZH-2014 zo dňa 13.08.2014 bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX v Žiari nad Hronom za prečin krádeže podľa § 212 odsek 1 Trestného zákona  na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

Po skončení skráteného vyšetrovania predložil vo veci konajúci policajt prokurátorovi spisový materiál s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku, ktorý aj stručne odôvodnil.

Preskúmaním obsahu vyšetrovacieho spisu a následným posúdením dôvodnosti policajtom navrhovaného postupu v merite veci som dospel k záveru, že zastavenie trestného stíhania obvineného podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku z dôvodu, že skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci je vzhľadom na výsledky doposiaľ vykonaného dokazovania, povahu spáchanej trestnej činnosti a následok, ktorý z nej vzišiel namieste. 

Vo veci bolo v prípravnom konaní vykonané dokazovanie a to výsluchom obvineného, poškodeného XXXXX (ďalej len „poškodený“), svedka XXXXX (ďalej len „svedok“) a zabezpečením s vecou súvisiacich listinných dôkazov. 

Obvinený vo svojom výsluchu pred policajtom uviedol, že dňa 29.07.2014  v čase o 07.00 hod. prišiel do práce, kde v tom čase pracoval u poškodeného na základe ústnej dohody. Po príchode mu poškodený povedal, že už nemusel chodiť, pretože už pre neho nemá žiadnu prácu. Nakoľko mu však poškodený dlhoval výplatu ešte za predchádzajúci mesiac a keďže súrne potreboval peniaze na svoje výdavky, stratil nervy a zo šatne pred svedkom zobral horák na železo s oznámením, že tento vráti  po vyplatení peňazí za odvedenú prácu. Uvedomuje si, že konal skratovo. Následne predmetný horák vydal policajtom, ktorí ho vrátili poškodenému, pričom za týždeň od vrátenia veci mu prišla poštou od poškodeného dlhovaná výplata, kvôli ktorej celá situácia vznikla. S poškodeným sa následne zmierili.

Z výpovede poškodeného vyplýva, že obvinený u neho pracoval na základe ústnej dohody a vykonával pre neho paličské a zváračské práce. Nakoľko s ním po čase nebol spokojný a dňa 28.07.2014 neprišiel vôbec do práce, toho dňa mu telefonicky oznámil, že už nemusí chodiť. Napriek uvedenému obvinený nasledujúci deň do práce prišiel, na čo mu poškodený zopakoval, že o jeho prácu nemá záujem. Spozoroval jeho podráždenie, ale nijako tomu nevenoval pozornosť a z pracoviska odišiel. Následne mu volal svedok, že obvinený si vzal horák a odišiel preč. Nakoľko sa poškodenému nepodarilo obvineného nájsť a situáciu vyriešiť, oznámil predmetnú vec na polícii. Následne mu bol predmetný horák vrátený, takže žiadnu škodu si neuplatňuje a keďže mu ani žiadna nevznikla, nechce, aby mal obvinený nejaké problémy, nakoľko sa vec vyjasnila.

Vo veci boli vykonané všetky dostupné dôkazy, a to v rozsahu nevyhnutnom pre rozhodnutie orgánu činného v trestnom konaní, resp. prokurátora. Z vykonaného dokazovania v danom štádiu konania vyplýva dostatočne odôvodnený záver (podozrenie), že skutok sa stal, vykazuje zákonné - formálne znaky stíhaného prečinu a že sa ho dopustil práve obvinený. Súčasne som však dospel k záveru, že v konaní obvineného absentuje materiálny znak trestného činu - prečinu, ktorý musí byť naplnený súčasne s jeho formálnymi znakmi a ktorý spolu s ním tvorí nerozlučnú jednotu.   

Podľa § 212 ods. 1 Trestného zákona, sa trestného činu krádeže podľa tohto ustanovenia dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a spôsobí tak malú škodu. 

Podľa § 10 ods.1 Trestného zákona, prečin je 
a)  trestný čin spáchaný z nedbanlivosti alebo
b)  úmyselný trestný čin, za ktorý tento zákon v osobitnej časti ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby neprevyšujúcou päť rokov.  

Podľa § 10 ods. 2 Trestného zákona, nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná. 

Z vyššie citovaných ustanovení Trestného zákona vyplýva, že pre trestnosť páchateľa sa vyžaduje okrem naplnenia formálnej stránky trestného činu - prečinu, teda všetkých obligatórnych znakov skutkovej podstaty niektorého z trestných činov - prečinov, uvedeného v osobitnej časti Trestného zákona, aj naplnenie tzv. materiálnej stránky trestného činu (už vyššie citované ustanovenia § 10 Trestného zákona), teda dosiahnutie určitého kvalifikovaného stupňa nebezpečnosti činu pre spoločnosť. Na hodnotenie nebezpečnosti činu pre spoločnosť, teda miery jeho závažnosti, potom slúžia taxatívne uvedené kritéria v ustanovení § 10 ods. 2 Trestného zákona.  

Z obsahu vyšetrovacieho spisu vyplýva, že konaním obvineného bol dotknutý záujem spoločnosti na ochrane majetku - vlastníctva veci. V posudzovanej veci však v rámci hodnotenia významu poškodeného záujmu pre spoločnosť možno vysloviť záver, že jeho intenzita, vzhľadom na spôsob a okolnosti spáchania skutku, je pre spoločnosť menej závažná. Navyše pre posúdenie nebezpečnosti činu nie je celkom bez významu ani skutočnosť, že obvinený nekonal skryto, resp. tajne, ale pred svedkom, ktorého prostredníctvom svoju pohnútku a účel svojho konania tlmočil poškodenému, pričom jeho úmyslom nebolo trvalé prisvojenie si veci. Navyše konal skratovo v dôsledku svojej nepriaznivej situácie vzniknutej nevyplatením odmeny za prácu. Bez povšimnutia by nemalo zostať ani zákonodarcom stanovené rozpätie trestnej sadzby trestu odňatia slobody (0 až dva roky), ktorým mienil zákonodarca zvýrazniť, resp. označiť typový stupeň nebezpečnosti činu pre spoločnosť (teda, že sa jedná o „menej závažný trestný čin“).  

Nakoľko v posudzovanej veci u obvineného ide o ojedinelé, resp. prvé vybočenie zo zaužívaných noriem správania spoločnosti, čo vyplýva zo samotného vyšetrovacieho spisu (obvinený nebol v minulosti súdne trestaný, dopustil sa len menej závažných priestupkov a to 3x porušenie pravidiel cestnej premávky) a s poukazom na dôvody, ktoré som už vyššie spomenul a rozviedol, mám za to, že stíhaný skutok po materiálnej stránke nevykazuje potrebný, zákonom predpokladaný stupeň závažnosti pre spoločnosť.

Vzhľadom na vyššie uvedené som preto rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Martin Kováč
prokurátor