Okresná prokuratúra Prievidza 
M. Mišíka 22, 971 34 Prievidza 1

Sp. zn. : 2 Pv 623/14/3307	Prievidza, 20.10.2014
EEČ : 2-27-181-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Vydieranie podľa § 189 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Prievidza
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
dňa 08.10.2014 v doposiaľ presne nezistenom čase a z presne nezisteného miesta v okrese mesta Prievidza telefonicky z čísla XXXXX kontaktoval poškodenú XXXXX, nar. XXXXX, proti ktorej v ten istý deň čase medzi 19.30 hod. a 20.30 hod. v Prievidzi neďaleko autobusovej stanice na rohu pri potravinách COOP Jednota na ul. Andreja Hlinku použil násilie v úmysle zmocniť sa cudzej veci a to tým spôsobom,  že ju chytil za jej ľavú ruku v oblasti bicepsu a druhý spolupáchateľ jej vytrhol kapsičku, z ktorej vybral koženú peňaženku a vzal vodičský preukaz na meno XXXXX a finančnú sumu 20,- eur a tejto poškodenej následne uviedol, že jej fyzicky ublíži, ak pôjde na políciu, čo pomenoval vulgárnym spôsobom, uvedené jej zopakoval minimálne dva krát, pričom telefonoval na mobilné telefónne číslo XXXXX používajúce osobou XXXXX, ktorý je priateľom poškodenej

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva PZ Prievidza, Odboru kriminálnej polície Prievidza sp. zn. ORP- 742/ 1-VYS-PD-2014 zo dňa 08.10.2014 bolo podľa § 199 ods. 1 Tr. poriadku začaté trestné stíhanie a následne uznesením pod totožnou spisovou značkou zo dňa 09.10.2014 bolo podľa § 206 ods. 1 Tr. poriadku vznesené obvinenie XXXXX a XXXXX pre zločin lúpeže formou spolupáchateľstva podľa § 20, § 188 ods. 1 Tr. zákona a u obvineného XXXXX aj pre zločin vydierania podľa § 189 ods. 1 Tr. zákona č. 300/2005 Z.z. v znení neskorších predpisov v podstate na tom skutkovom základe, že 

- dňa 08.10.2014 v doposiaľ presne nezistenom čase medzi 19.30 hod. a 20.30 hod. v Prievidzi neďaleko autobusovej stanice na rohu pri potravinách COOP Jednota na ul.  Andreja Hlinku použili násilie proti poškodenej XXXXX, nar. XXXXX v úmysle zmocniť sa cudzej veci a to tým spôsobom,  že XXXXX ju chytil za jej ľavú ruku v oblasti bicepsu a XXXXX jej vytrhol kapsičku, z ktorej vybral koženú peňaženku a vzal vodičský preukaz na meno XXXXX, nar. 26.12.1990 a finančnú sumu 20,- eur, pričom ostatné veci jej vrátil a  potom následne poškodenej telefonicky z čísla XXXXX XXXXX v presne nezistenom čase uviedol, že  jej fyzicky ublíži, keď pôjde na políciu, čo pomenoval vulgárnym spôsobom, uvedené jej zopakoval minimálne dva krát, pričom telefonoval na mobilné telefónne číslo XXXXX používajúce osobou XXXXX, ktorý je priateľom poškodenej.

V štádiu pred vydaním uznesenia o vznesení obvinenia boli z vyššie uvedených skutkov usvedčovaní XXXXX a XXXXX, obaja za zločin lúpeže formou spolupáchateľstva podľa § 20, § 188 ods. 1 Tr. zákona, pričom XXXXX bol usvedčovaný aj zo skutku právne kvalifikovaného ako zločin vydierania podľa § 189 ods. 1 Tr. zákona a to výpoveďami poškodenej XXXXX a nepriamo výpoveďou svedka XXXXX a svedka XXXXX, ktorí popísali skutok v podstate zhodne ako v skutkovej vete uznesenia o vznesení obvinenia, kedy následne obaja obvinení boli pre tieto skutky aj vzatí do väzby uznesením sudcu pre prípravné konanie, v prípade XXXXX aj pre zločin vydierania podľa § 189 ods. 1 Tr. zákona.   

	Po vydaní uznesenia o vznesení obvinenia bol vo vzťahu k zločinu vydierania podľa § 189 ods. 1 Tr. zákona a obvinenému XXXXX zistený nasledovný skutkový stav.

Obvinený XXXXX spáchanie skutkov, teda aj skutku kvalifikovaného ako zločin vydierania, popieral. Uvádzal, že skutok sa nestal.

Poškodená XXXXX po vznesení obvinenia uviedla, že to, čo vypovedala dňa 09.10.2014 nebola pravda. Uviedla, že takto vypovedala preto, lebo chcela chrániť svojho priateľa XXXXX. Uviedla, že dňa 08.10.2014 v čase asi o 19.20 hod. prišiel XXXXX ku nej domov, pričom jej povedal, že ho zastavil v herni Magura (nevedela kedy, ale niekedy v ten deň)  nejaký chalan, ktorý mu začal hovoriť, že on vie, že XXXXX chodí s ňou a že vie, že ona je teraz niekde na izbe v hoteli Magura s nejakým chlapom. Tento chalan (bol to XXXXX) šiel s XXXXX niekam pred herňu, pričom tam chcel od XXXXX 40,- eur zato, že mu dal takúto informáciu o nej. XXXXX jej tiež povedal, že tomu chlapovi peniaze nechcel dať, ale on si ich nasilu zobral z kapsičky a tiež že mu zobral vodičský preukaz, za ktorý chcel 20,- eur, pričom sa mu mali vyhrážať bitkou a XXXXX mal strach, tak im povedal, že nech si ten vodičský nechajú, že on im donesie 20,- eur a potom si vodičský vezme späť. Potom XXXXX hovorila, že nech to uvedie na polícii. On jej povedal, že to nechce urobiť, že nechce  mať problémy na polícii a tak sa dohodli, že to na polícii povedia tak, že poškodenou bude ona a že sa to stalo na stanici dňa 08.10.2014, že ju tie dve osoby prepadli a že jej zobrali z tašky 20,- eur a vodičský preukaz na meno XXXXX. Uviedla, že dňa 08.10.2014 v čase asi okolo 20.00 hod. prišla autobusom do Prievidze a v autobuse  sa s XXXXX dohodli, ako to povedia na polícii, presnejšie XXXXX jej povedal, ako to mám neskôr na polícii povedať, uviedol jej detaily - čo mali páchatelia oblečené a vymyslel aj to, že sa to akože stalo na stanici ako aj všetky ostatné veci. Následne šli s XXXXX za krupierkou do herne zistiť, že kto boli tí chalani, ktorí toto spravili XXXXX ale cestou pred herňu  stretli chalana, ktorého prezývajú XXXXX, ktorý jej povedal, že on vie, kto to bol, že to bol XXXXX a chalan, ktorého prezývajú XXXXX (XXXXX). Uviedla, že tieto osoby poznala z videnia a vedela ich aj opoznať. Následne telefonovala s XXXXX a hovorila mu, že chce tie peniaze naspäť, že ho ide udať, pričom jej mal povedať, že len nech to skúsi, že jej ublíži (čo pomenoval vulgarizmom). Potom telefonoval XXXXX aj s XXXXX, ale ona nevedela, o čom sa bavili. Potom chvíľu XXXXX volal aj s jej otcom XXXXX, XXXXX mu povedal, že tie peniaze XXXXX dlží. Potom ako som sa rozišla s otcom, tak XXXXX ešte raz telefonoval s XXXXX, pričom nevedela, o čom sa spolu bavili, potom  sa s XXXXX cez telefón bavila aj ona, pričom jej hovoril, aby ho neudávala, lebo jej ublíži (čo pomenoval vulgarizmom), hovoril jej, že vie kde býva, toto písal aj do SMS správ, kde písal aj to, že nerobí dobre, ak ide na políciu, že vie, kde býva. Písal aj to, že XXXXX má 10 minút na to, aby si po vodičský prišiel na SAD, inak preukaz zlomí. Ona po týchto telefonátoch šla na políciu, kde aj pri trestnom oznámení aj potom pri výsluchu poškodenej zopakovala to, čo jej povedal XXXXX, čo ale nebola pravda, ako už skôr uviedla. Tiež uviedla, že nebola XXXXX nútená násilím ani iným spôsobom, aby takto vypovedala, skôr to bolo tak, že na ňu naliehal, aby to takto vypovedala a tvrdil, že z toho nič nemôže mať a prehováral ju, tak to teda povedala na polícii tak, ako sa dohodli.

Svedok XXXXX najskôr po vznesení obvinenia odmietol vypovedať v zmysle § 130 a nasl. Tr. por. s odôvodnením, že by si mohol privodiť nebezpečenstvo trestného stíhania a nasledujúci deň vypovedal, pričom uviedol v podstate totožné skutočnosti ako poškodená XXXXX a teda že skutok sa nestal tak, ako uviedol pred vznesením obvinenia. Uviedol tiež, že sa oboch obvinených bál a tak jeho priateľka XXXXX zohľadnila jeho žiadosť, že nechcel byť do toho zatiahnutý a teda celú vec zobrala na seba s tým, že chcela, aby boli obaja obvinení potrestaní za skutok, aj keď iný, aby sa teda nemohli takto správať ďalej voči slušným ľuďom. XXXXX ešte celú vec povedala tak, ako vypovedala pôvodne dňa 09.10.2014, aj svojmu otcovi. Uviedol, že si je vedomý, že mali hovoriť pravdu. 

Následne poškodená XXXXX doplnila svoju výpoveď, pričom uviedla, že dňa 08.10.2014, po tom, čo s XXXXX išla pešo zo Starého sídliska od Magury smerom do Čierneho mesta, kde sa stretla s jej otcom, teda mohlo byť niečo po ôsmej hodine večer, tak na mobil jej priateľa XXXXX telefonoval obvinený XXXXX, pričom s ním hovorila ona. Bola vytočená, že on zobral XXXXX vodičský preukaz a 20,- eur a tak mu povedala, že ak tieto veci nevráti, tak ho udá na polícii, povedala mu, že z toho bude mať problémy, že sa dopustil krádeže. Bližšie mu nevysvetľovala, za čo ho udá, myslela to tak, že ho udá za to, čo naozaj spravil, že zobral XXXXX jej 20,- eur a jeho vodičský preukaz a myslí, že aj on to takto pochopil. Ona to nevnímala tak, že ho vydiera, myslela to tak, že bude najlepšie, ak ho udá a to preto, aby bol za tento skutok, ktorý naozaj spravil, spravodlivo potrestaný. Čo sa týka reakcie XXXXX, tak on jej v priebehu vyššie opísaného telefonátu povedal, aby ho neudávala, inak jej ublíži (čo pomenoval vulgárnym výrazom), pričom toto isté povedal ešte raz a to asi 10 - 15 minút neskôr, keď znova telefonoval na XXXXX telefón - čo bolo len chvíľu predtým, ako šla na políciu. On jej teda dvakrát do telefónu povedal, že ak ho udá, tak jej ublíži a ešte do SMS správy napísal niečo také, že vie, kde býva a že nerobím dobre, ak idem na políciu.

Uviedla však aj to, že z uvedených vyjadrení XXXXX nemala nejaký strach, uviedla, že ona sa takého "cigáňa" ako je on nebojí, nevnímala to ako hrozbu, veď nakoniec aj tak išla na políciu. Uviedla, on ju skôr týmito svojimi rečami nahneval (čo poškodená pomenovala vulgárnym výrazom), že čo si to on dovoľuje takto - sa so ňou takto rozprávať, teda sa dá povedať, že ju tým, čo jej hovoril, vytočil, nemala  z neho nejaký strach, bolo jej to len nepríjemné, že sa s ňou takto rozpráva, ale nevnímala tieto jeho vyjadrenia ako nejakú hrozbu a ani nemyslela, že by jej reálne  mohol ublížiť, keby šla na políciu.
   
Z vyššie uvedených skutočností, pokiaľ ide o následné vydieranie cez telefón zo strany XXXXX, k tomuto sa poškodená XXXXX vyjadrila po vznesení obvinenia diametrálne odlišne ako pred vznesením obvinenia, a síce, že z vyjadrení sa necítila byť k ničomu nútená, nemala strach z použitia násilia od takej osoby akou je XXXXX, bola hlavne nahnevaná, že čo si to voči nej dovoľuje - takéto vyjadrenia, z čoho je zrejmé, že išlo v podstate o bežnú formu komunikácie, teda iba silné slová, pričom zo spôsobu výpovede poškodenej XXXXX (sama svoj hnev pred vyšetrovateľom pomenovala vulgarizmom, sama osobu XXXXX označila ako osobu „cigáňa“ a sama k opisu osoby XXXXX pred vyšetrovateľom uviedla, že bol „plešatý, ušatý a čierny“ a pod.) z čoho je viac ako zrejmé, že takouto formou v rámci komunity, v ktorej sa pohybuje aj poškodená XXXXX aj obvinený XXXXX, bežne komunikujú. Je zrejmé aj to, že v ten deň viackrát telefonicky komunikovali s osobou XXXXX aj XXXXX, aj XXXXX a tiež otec XXXXX - XXXXX. Taktiež uviedla, že keby mala z neho strach, tak by trestné oznámenie určite nešla podať, pričom ho hneď išla aj podať. Taktiež je zrejmé, že uvedené vydieranie tak, ako ho uviedla poškodená XXXXX v trestnom oznámení a v následných výpovediach pred vznesením obvinenia a teda tak, ako bolo uvedené v skutkovej vete uznesenia o vznesení obvinenia, bolo naviazané na oznámenie „údajnej“ lúpeže voči nej, ku ktorej lúpeži však v zmysle následných zmien výpovedí poškodenej XXXXX a svedka XXXXX zjavne vôbec nedošlo.   

 Zo všetkých vyššie uvedených skutočností je zrejmé, že slová použité XXXXX v rámci komunikácie s poškodenou XXXXX nedosahovali z hľadiska intenzity nielen úroveň trestného činu vydierania alebo nebezpečného vyhrážania, ale dokonca ani úroveň priestupku proti občianskemu spolunažívaniu.

         Podľa § 215 ods. 1, písm. b) Trestného poriadku „Prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie vec. “

        Vzhľadom na splnenie vyššie uvedených podmienok som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Michal Vereš
prokurátor