Okresná prokuratúra Čadca 
Slovenských dobrovoľníkov 2749/12 A, 022 74 Čadca 4 	

Sp. zn. : Pv 412/14/5502	Čadca, 30.10.2014
EEČ : 2-37-232-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné vyhrážanie podľa § 360 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Čadca
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu, odboru všeobecnej vnútornej správy XXXXX.

Skutková veta:
dňa XXXXX v dobe okolo XXXXX00 h v obci XXXXX pri pohostinstve zv. XXXXX, okres XXXXX po predchádzajúcom incidente začal vykrikovať smerom na XXXXX, že nech ani neskúša volať políciu, lebo ju zabije, následne po tom, ako XXXXX ušla do priestorov pohostinstva, opakovane na ňu kričal rôzne vulgarizmy a vyhrážky, že ju zabije, následne keď mu inou osobou nebolo umožnené vstúpiť do baru za XXXXX, tak kričal: „kde je tá kurva, zabijem ju“.    

Právna veta:
pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:
	Uznesením povereného príslušníka Obvodného úradu  XXXXX zo dňa XXXXX pod sp. zn. XXXXX bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1 Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výroku uznesenia povereného príslušníka PZ. 
	 
V rámci prípravného konania boli vykonané procesné úkony, zabezpečené dôkazy, z ktorých vyplynuli nasledovné skutočnosti. 

Obvinený XXXXX k veci vypovedal a uviedol, že XXXXX okolo XXXXX.00 h prišli s kamarátmi a jeho priateľkou XXXXX do baru XXXXX v XXXXX XXXXX. Čašníčka XXXXX sa vulgárne vyjadrila na adresu  tam prítomných osôb, potom došlo k hádkam a vulgárnym nadávkam a prišla druhá čašníčka, ktorá povedala, že bude volať policajtov, že zbili jej kolegyňu, čo však podľa neho nebola pravda.  Tiež sa vulgárne vyjadrila. On jej iba povedal, že nech sa jeho priateľke XXXXX ospravedlní, ona že sa neospravedlní a došlo medzi nimi k hádke. On jej nenadával, len jej povedal, že nech si kľudne volá políciu, že on len chce, aby sa priateľke ospravedlnila.  Neskôr k veci opätovne vypovedal, že celý incident zo dňa XXXXX vníma ako následok jednej nevyriešenej hádky. Poškodená XXXXX povedala nejaké vulgarizmy na adresu jeho priateľky a on chcel, aby sa ospravedlnila.  Je možné, že zvýšeným hlasom použil aj nejaké vulgarizmy a žiadal ospravedlnenie. Nemal však v úmysle vyhrážať sa poškodenej zabitím a už vôbec nemal v úmysle niečo také vykonať. Len chcel, aby sa ospravedlnila, čo ona nechcela urobiť, preto táto hádka vyvrcholila tým, že došlo k vzájomnému nadávaniu si, k rôznym vulgarizmom, čo ho v podstate mrzí. Určite došlo ku chybám v interpretácii slov, k ich nesprávnemu pochopeniu. Jednoznačne prehlasuje, že nechcel nikomu ublížiť fyzicky alebo slovne, určite nemal v úmysle niekoho zabiť alebo spôsobiť mu akúkoľvek inú ujmu. Celá situácia bola vyšpičkovaná a dospela k takému nešťastnému koncu, čo mu je ľúto. Za svoje konanie sa poškodenej ospravedlňuje.  

Svedkyňa - poškodená XXXXX k veci vypovedala a uviedla, že XXXXX bola v práci na smene spoločne s kolegyňou XXXXX, vedľa v pohostinstve pracovala XXXXX, ktorá po tom prišla do baru vykonať inventúru, nakoľko ona je vedúca čašníčok. Po ukončení smeny po XXXXX h vykonávali inventúru a po drobných incidentoch, ktoré sú predmetom iného skutku išla domov XXXXX a ona čakala v bare na taxík. Počula spred pohostinstva krik, bežala von, kde bola svedkom fyzického napadnutia kolegyne, čo sa rieši v inom konaní. Zabránila pokračovaniu fyzického napádania a potom hovorila, že ide naspäť do baru a bude volať políciu. XXXXX na ňu kričal, aby nevolala políciu, že ju zabije, chcel za ňou ísť do baru, kde ona ušla s XXXXX, čomu sa snažil zabrániť jej manžel. Tiež na ňu XXXXX vykrikoval, že ju zabije. Podarilo sa mu vbehnúť do baru, kde sa jej vyhrážal, že ju zabije, používal vulgárne slová a ona bola presvedčená, že v tom záchvate agresivity to aj myslel vážne. Ona ušla na dámske WC, odkiaľ sa jej podarilo privolať políciu, od toho času bola silne preľaknutá o svoj život. Neskôr k veci opätovne vypovedala a uviedla, že by chcela svoju výpoveď doplniť. V deň skutku teda XXXXX došlo k sporu medzi kolegyňou čašníčkou XXXXX a XXXXX. Ona na konci sporu do tohto zasiahla, ako popísala v predchádzajúcom výsluchu. Následne sa ona dostala do slovného sporu s obvineným XXXXX. Následkom tohto sa stalo to, že medzi nimi vznikla slovná hádka. XXXXX jej povedal po incidente, že nech nevolá políciu, lebo ju zabije a k tomu vypovedá, že nemala pocit ani obavu, že sa jej týmto vyhráža, alebo sa jej touto vetou snaží zabrániť v tom, aby políciu skutočne zavolala. Je možné, že nechcel, aby políciu zavolala, ale nemyslí si, že by jej chcel hrozbou násilia v tomto zabrániť. On aj jeho partia mali vypité, preto to vyústilo do takýchto slov, ktorým v čase už ďalšieho výsluchu neprikladá nejakú veľkú vážnosť. Pokiaľ ide o ďalšie vyhrážky zabitím, čo bolo aj viackrát opakované zo strany obv. XXXXX k tomu uviedla, že aj keď tieto slova povedal, či zavolal, podľa nej to bolo len vyústenie vzniknutej hádky, skôr jej chcel nadávať ako jej ublížiť. Aj pri incidente v bare, keď na ňu kričal, že ak zavolá políciu, tak ju zabije, to vníma tak, že jej chcel nadávať, byť na ňu zlý, ako jej hrozbou násilia zabrániť v tom, aby skutočne políciu privolala, lebo ona aj tak políciu privolala, teda sa jeho vyhrážky neobávala. Obvinený bol síce voči nej vulgárny, ona to však pripisuje  tomu, že takto chcel vyriešiť hádku, spor, ona si nemyslí, že by jej chcel ublížiť - zabiť. Počas incidentu ju fyzicky nenapadol, ani sa o to nepokúsil. Správal sa síce divoko, bláznivo, ale bolo to určite tým, že bol pod vplyvom alkoholu, berie to teraz,  že to bolo celé o hádke z jeho strany, ako o tom, že by skutočne mal v úmysle ublížiť jej alebo ju dokonca zabiť.   Nemá teda v súčasnej dobe z jeho správania obavy o svoj život. Ako predtým uviedla v zápisnici, že sa obvineného XXXXX bála, bola to reakcia na prvotný stres, nikdy predtým s nikým nemala podobný incident, tak sa preľakla týchto vulgárnosti. Uviedla však následne, že to bola len jedna veľká hádka. Skôr to berie ako vulgárne správanie XXXXX voči nej, ktorý jej nadával a bol k nej hrubý, ako vyhrážky, ktoré by naozaj splnil. 
	
XXXXX k veci uviedla, že počula vyhrážky zabitím na adresu XXXXX zo strany XXXXX, ktorý bol podľa nej dosť opitý, agresívny a správal sa až nepríčetne, pričom XXXXX bola silne zľaknutá a zobrala mobil a išla na dámske WC, kde privolala políciu. 

XXXXX k veci uviedla, že je kolegyňou XXXXX a bola svedkom incidentu, kedy obv. XXXXX kričal na poškodenú, že ak bude volať policajtov, tak ju zabije a taktiež následne sa jej vyhrážal zabitím. 

XXXXX, manžel poškodenej XXXXX popísal incident, ako ho vnímal a počul vyhrážky zabitím zo strany XXXXXa na adresu jeho manželky, pričom bol agresívny, manželka v čase skutku bola stále preľaknutá, triasla sa od strachu, mála stále obavu.     

XXXXX uviedol, že vie, že slečna z baru začala vulgárne nadávať XXXXX po prechádzajúcom incidente, o ktorom vypovedal v inom skutku.  Popísal ďalšie okolnosti. Uviedol, že XXXXX, priateľ XXXXX išiel za tou druhou slečnou, a hovoril jej, aby sa XXXXX ospravedlnila. Keď sa jej však neospravedlnila, XXXXX jej vulgárne nadával. Nepočul, že by pri tom padli vyhrážky zabitím. 

XXXXX uviedla, že jej XXXXX povedala vulgárne slová, na čo reagoval jej priateľ a žiadal, aby sa ospravedlnila, má pocit, akoby už medzitým XXXXX volala policajtov, lebo počas tohto incidentu prišli. XXXXX opakovane žiadal, aby sa jej ospravedlnila. Jej priateľ sa jej zastal. Ona tam zbadala XXXXX, manžela XXXXX, ktorý sa pýtal XXXXX, prečo má konflikt s jeho ženou. Ona mu povedala, že jej priateľ sa jej iba zastal a že majú spolu malé dieťa. Ako uviedla, nie je pravdou, že by sa jej vyhrážal zabitím. 

XXXXX uviedol, že počas večera, kedy bol v bare XXXXX v XXXXX XXXXX, toho vypil dosť, tak z toho dôvodu si niektoré veci presne nepamätá. Popísal, čo vnímal a uviedol, že si nespomína, že počul nejaké vyhrážky zabitím, to by klamal. 

XXXXX popísal skutočnosti, ktoré vnímal a uviedol, že čašníčka z baru XXXXX povedala  vulgárne slová jeho sestre XXXXX a XXXXX sa jej zastal a žiadal, aby sa jej ospravedlnila. Bola to jedna veľká hádka, nespomína si, že by sa XXXXX nejakým spôsobom vyhrážal.  

XXXXX uviedol, že on nevie, čo sa dialo po ukončení prechádzajúceho konfliktu, lebo on sa už o celú vec nezaujímal. Spomína si, že sa po tomto na mieste hádal XXXXX s druhou čašníčkou, on sa tomu nevenoval. 
  
Do vyšetrovacieho spisu boli zabezpečené ďalšie podklady a to zápisnica o trestnom oznámení a doplnení trestného oznámenia, príslušné správy o povesti a odpis z registra trestov. 

Prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu. 

Ide o úmyselný trestný čin. 

Uvedené ustanovenie Trestného zákona postihuje konanie páchateľa, ktorý vedome a účelovo prezentuje verbálne vyhrážky, ktoré adresuje konkrétnej osobe. Prednesená vyhrážka musí hroziť alternatívne smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou a pritom musí byť spôsobilá vzbudiť u poškodeného dôvodnú obavu, t.j. vyšší stupeň tiesnivého pocitu z toho, čím je mu vyhrážané. 

Trestným činom podľa § 8 Trestného zákona je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak tento zákon neustanovuje inak. 

Skutková podstata trestného činu predstavuje súhrn typových znakov, ktoré od seba odlišujú jednotlivé druhy trestných činov a je charakterizovaná objektom, objektívnou stránkou, subjektom a subjektívnou stránkou. Ak má isť o trestný čin, musia byť dané všetky tieto znaky paralelne, t. j. pri absencii čo i len jedného z nich sa nejedná o trestný čin.

Objektom tohto trestného činu je záujem na ochrane jednotlivca proti niektorým závažným vyhrážkam.

Či je vyhrážanie spôsobilé v inom vzbudiť dôvodnú obavu, je potrebné posúdiť so zreteľom ku všetkým konkrétnym okolnostiam prípadu, najmä povahe vyhrážky, fyzickým a charakterovým vlastnostiam páchateľa v porovnaní s fyzickými a povahovými vlastnosťami poškodeného, ich vzájomnému vzťahu a podobne.

Je potrebné ďalej uviesť, že pre naplnenie znakov skutkovej podstaty tohto prečinu je nutné, aby vyhrážanie bolo podané takým spôsobom, aby to mohlo vzbudiť dôvodnú obavu, čo však nezávisí len on subjektívneho pocitu poškodeného ale aj od objektívnych skutočností celého skutku, ktorých posúdenie prináleží orgánom činným v trestnom konaní.

Podľa § 10 odsek 2 Trestného zákona nejde o prečin ak vzhľadom na spôsobom vykonania činu a jeho následky, okolnosti za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Menej nebezpečné konanie je možné postihnúť ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch, kde tohto priestupku sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním, ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

Z vykonaného dokazovania boli preukázané vyššie uvedené skutočnosti, teda že došlo ku konfliktu medzi obvineným a poškodenou, z podkladov v spise sa nachádzajúcich však vyplýva, ako vnímala tieto skutočnosti poškodená, jej postoj ku konaniu a vyhrážkam obvineného. 

Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor, alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

Keďže výsledky prípravného konania ukazujú, že skutok nevykazuje znaky trestného činu, ale vykazuje znaky priestupku, kde na jeho prejednanie je príslušný Okresný úrad XXXXX, odbor všeobecnej vnútornej správy, rozhodla som tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia a vec som podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku postúpila príslušnému orgánu na prejednanie priestupku. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú môže  podať obvinený a poškodený do 3 dní odo dňa jeho oznámenia cestou Okresnej prokuratúry XXXXX na Krajskú prokuratúru XXXXX.  Sťažnosť má odkladný účinok. Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté nároky poškodenej strany, ktoré si môže uplatniť v príslušnom konaní na súde  (§ 185 a nasl. Trestného poriadku).

JUDr. Anna Lašová
prokurátorka