Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 3 Pv 438/14/1101	Bratislava I, 17.12.2014
EEČ : 2-8-322-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol. 
Zločin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX 308, 
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
1. februára 2007 v čase okolo 18.45 hod. v Bratislave na Námestí F. Liszta pred budovou Hlavnej železničnej stanice vľavo pred telefónnymi búdkami po tom, ako pristúpili k poškodenému XXXXX a po tom, ako sa tohto obvinený XXXXX spýtal, či má u seba nejaké peniaze, na čo im poškodený odpovedal, že má 13,- Sk na vlak, ho obvinený XXXXX vyzval, aby im tie peniaze dal, pričom po tom, ako toto poškodený odmietol spraviť, ho obvinený XXXXX opäť vyzval na vydanie peňazí vysloviac na jeho adresu „daj ich sem, lebo Ti jednu trafím!“, pričom po tom, ako toto poškodený opäť odmietol, sa mu obvinený XXXXX opäť vyhrážal slovami „daj ich sem, lebo Ti už naozaj prijebem!“, pričom keďže im poškodený tieto peniaze opäť odmietol dať, obvinený XXXXX ho ešte raz vyzval slovami „chceš hlavičku?“, po čom zobral poškodenému z hlavy šiltovku čiernej farby, túto si dal na hlavu a následne spoločne s obvineným XXXXX stojacim po celý čas pri nich a dávajúcom pozor z miesta činu odišli,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:

Vyšetrovateľ v tom čase Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Úradu justičnej a kriminálnej polície uznesením číslo konania ORP - XXXXX z 1. februára 2007 postupom podľa ustanovenia § 199 odsek 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie vo veci zločinu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona.

Nadväzne na to vyšetrovateľ v tom čase Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Úradu justičnej a kriminálnej polície v poradí ďalším uznesením číslo konania  ORP - XXXXX z 2. februára 2007 postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol XXXXX a XXXXX obvinenie za zločin lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona prakticky na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

Po tom, ako bolo uznesením vyšetrovateľky v tom čase Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Úradu justičnej a kriminálnej polície číslo konania ORP - XXXXX zo 14. augusta 207 postupom podľa ustanovenia § 228 odsek 2 písmeno a) Trestného poriadku prerušené trestné stíhanie oboch obvinených, boli vykonávané šetrenia za účelom ustálenia aktuálneho pobytu poškodeného XXXXX a jeho následného výsluchu ku skutku ako takému.

Naostatok uznesením vyšetrovateľky Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Odboru kriminálnej polície číslo konania ORP - XXXXX z 23. januára 2014 bolo postupom podľa ustanovenia § 228 odsek 5 Trestného poriadku v trestnom stíhaní obvinených zapokračované.

Následne na to po skončení dokazovania v prípravnom konaní vyšetrovateľka Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Odboru kriminálnej polície predložila dozorujúcej prokurátorke tunajšej prokuratúry súvisiaci spisový materiál spolu s návrhom na zastavenie trestného stíhania obvineného XXXXX a obvineného XXXXX za zločin lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona postupom podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku.

Preskúmajúc súvisiaci spisový materiál a vyhodnotiac všetky doposiaľ zadovážené listinné podklady jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne v zmysle ustanovenia § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku som dospela k záveru, že za existujúcej dôkaznej situácie pri absencii priameho dôkazu zadováženého a vykonaného po vznesení obvinenia obom páchateľom za predmetný skutok a pri posúdení konania tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX nielenže nenapĺňa konanie oboch obvinených, ktoré je predmetom tohto trestného konania, znaky skutkovej podstaty zločinu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona, ale ani  znaky skutkovej podstaty ktoréhokoľvek z iných trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti Trestného zákona. Z tohto dôvodu je na mieste zastavenie trestného stíhania tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX za skutok, ktorý je predmetom tohto trestného konania, a to postupom podľa ustanovenia       § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku.

Obvinený  XXXXX  ako aj  obvinený  XXXXX  využili svoje procesné právo a ku skutku ako takému odmietli vypovedať.

Poškodený  XXXXX  vo svojej prvotnej výpovedi učinenej pred postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku najskôr uviedol, že v ten večer, ako čakal na Mareka pred budovou Hlavnej železničnej stanici pri nástupišti autobusov, pristúpili k nemu obaja obvinení, ktorých poznal z videnia. Dali sa do reči, keďže sa spoznali niekedy v auguste 2006, keď si jeden z nich pýtal od neho cigaretu. Počas rozhovoru si od neho  obvinený XXXXX opakovane pýtal peniaze, pričom najskôr sa mu vyhrážal tým, že ak mu tie peniaze (13,- Sk) nedá, tak mu jednu trafí, potom sa mu vyhrážal tým, že mu naozaj prijebe. Obvinený XXXXX stál pri nich. Obvinený XXXXX sa následne načiahol smerom k poškodenému snažiac sa tak zobrať mu z hlavy čiapku. Na prvýkrát sa mu to nepodarilo, na druhý však už áno. Ešte mu aj povedal, či „chce na piču?“ a následne od neho opäť pýtal peniaze.

Poškodený XXXXX následne vo svojej ostatnej výpovedi uviedol, že síce si na detaily skutku presne nespomína, avšak určite ho ani jeden z obvinených nechcel v ten večer či už zbiť alebo okradnúť. To, čo mu hovorili, určite nemysleli vážne a podľa jeho názoru išlo o nedorozumenie, ktoré keby k ním neprišli policajti, by určite nehlásil na polícii. On to vtedy policajtom sám aj hovoril. Čo sa týka tej šiltovky, túto mu zobrali zo srandy a aj tak mu ju chceli vrátiť.

Svedok  XXXXX  vo svojej výpovedi učinenej pred postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku potvrdil, že v ten deň bol na stanici so svojimi dvomi kamarátmi - obvinenými, pričom stojac opodiaľ videl, ako obvinený XXXXX pýta od poškodeného peniaze. Aj mu pritom hovoril niečo také, že ak mu tie peniaze nedá, tak mu vrazí. Presne si tie slová ale nepamätá.

Svedok  mjr.  XXXXX, príslušník Policajného zboru, vo svojej výpovedi učinenej pred postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku v podstate uviedol, že prechádzajúc popri budovy Hlavnej železničnej stanice v služobnom motorovom vozidle si všimol, že dvaja mladíci stoja pri treťom, tento bol do tváre nejaký červený, a jeden z nich mu z tváre zobral šiltovku. Následne k ním pristúpili preukážuc svoju príslušnosť k Policajnému zboru.

Z výsledkov znaleckého dokazovania nevyplynuli žiadne skutočnosti svedčiace o spáchaní trestného činu, pre ktorý sa vedie toto trestné stíhanie, ktorýmkoľvek z obvinených.

Vyhodnotiac všetky vyššie uvedené dôkazy mám za to, že konanie aj obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, postráda najmä znaky objektívnej ako aj subjektívnej stránky skutkovej podstaty zločinu lúpeže spolupáchateľstvom tak, ako to má na mysli ustanovenie § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona. 

Je pravdou, že v inkriminovaný večer obvinení stretli poškodeného XXXXX, s ktorým sa dali do reči. Čo bolo obsahom ich rozhovoru, vedia zrejme iba zúčastnení, t. j. obvinení a poškodený. Každopádne počas tohto rozhovoru boli spomenuté peniaze a počas tohto rozhovoru aj obvinený XXXXX zobral poškodenému XXXXX z hlavy šiltovku.

Bol to však práve poškodený XXXXX, ktorý vo svojej ostatnej výpovedi, t. j. výpovedi učinenej po postupe podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku, uviedol, že šiltovku mu síce jeden z tých chalanov zobral, avšak určite mu ju chcel vrátiť.

Podľa samotného poškodeného to celé bolo jedno veľké nedorozumenie a on sám bez pričinenia polície (t. j. svedka mjr. XXXXX) by na políciu určite nešiel a o tomto skutku ani nevypovedal. Poškodený opakovane uviedol, že ani jeden z obvinených ho v ten večer nechcel ani napadnúť a ani mu nič nechceli zobrať.

Pri posudzovaní a vyhodnocovaní dôkazov vykonaných v prípravnom konaní je veľkou mierou významný aj samotný postoj poškodeného k predmetnému skutku a trestnej veci ako takej. Bol to práve poškodený XXXXX, pre nezastihnuteľnosť ktorého bolo trestné stíhanie vedené proti obvinenému XXXXX a spol. po dobu viac ako 6 rokov prerušené. Následne vyjadril svoj postoj k posudzovanému konaniu oboch obvinených tvrdiac, že sa jednalo o akési nedorozumenie.

Čo sa týka svedkov, ani jeden z nich priamo nevidel a nepočul, o čo v danom momente obvineným išlo, čo si povedali s poškodeným a podobne. 

Ani z výsledkov znaleckého dokazovania nevyplynuli žiadne skutočnosti svedčiace o spáchaní trestného činu, pre ktorý sa vedie toto trestné stíhanie, ktorýmkoľvek z obvinených.

Ak aj zo strany obvinených, resp. obvineného XXXXX došlo k tomu, že poškodenému zobral z hlavy šiltovku, nebolo preukázaným, že by si túto zobral násilím, t. j. použitím sily alebo vyslovením nejakej reálne hroziacej a vážne myslenej vyhrážky. 

Pri koncipovaní skutkovej podstaty zločinu lúpeže tak, ako to vymedzuje ustanovenie § 188 odsek 1 Trestného zákona, bolo totiž úmyslom zákonodarcu postihovať v rovine trestného práva získanie veci patriacej inej osobe, t. j. poškodenému za súčasného buď výhražného konania alebo za súčasného použitia sily voči osobe poškodeného. Nie je možné takto postihovať „iba“ akékoľvek zobratie veci patriacej poškodenému.
Za vyššie popísanej dôkaznej situácie by preto trestné stíhanie tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX, ktoré nevykazuje znaky skutkovej podstaty zločinu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 20 k § 188 odsek 1 Trestného zákona ako ani znaky iného z trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti Trestného zákona, bolo v príkrom rozpore s úmyslom zákonodarcu a dikciou príslušných trestnoprávnych ustanovení.

Zastávam názor, že posudzované konanie oboch obvinených by bolo možné posúdiť a následne postihnúť nanajvýš ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch. Uvedené však z dôvodu uplynutia 2-ročnej premlčacej doby nie je možné.

Podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a ak nie je dôvod na postúpenie veci.

S poukazom na všetky vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Soňa Juríčková
prokurátorka