Okresná prokuratúra Lučenec 
F. Lehára 12, 984 80 Lučenec 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 513/13/6606	Lučenec, 28.10.2014
EEČ : 2-47-162-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Podvod podľa § 221 odsek 1, odsek 2 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Lučenec
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
pod zámienkou získania finančných prostriedkov dňa 20.02.2009 ako konateľ spoločnosti XXXXX so sídlom XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX uzatvoril s veriteľom XXXXX, zmluvu o pôžičke, predmetom ktorej bola pôžička peňazí vo výške 10 000 €, ktorú sumu sa podpisom zmluvy zaviazal vrátiť veriteľovi v hotovosti s dohodnutou odmenou vo výške 1 000 € do dňa 20.02.2010, avšak tak v dohodnutom termíne a ani neskôr napriek výzvam neurobil, pričom už v čase uzatvárania tohto zmluvného vzťahu nemal v úmysle požičané peniaze vrátiť s odôvodnením, že finančné prostriedky predstavujúce predmet pôžičky mu veriteľ nevyplatil, ktorá skutočnosť sa však nezakladá na pravde, čím spôsobil veriteľovi XXXXX škodu vo výške 10 000 €,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ KR PZ, OKP v XXXXX dňa 02.02.2014 pod ČVS: XXXXX podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin podvodu podľa § 221 odsek 1, 2 Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti predmetného uznesenia. 

V priebehu prípravného konania boli vypočutí jednak obvinený XXXXX, poškodená XXXXX ako aj svedkovia XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX, boli zabezpečené na vec sa vzťahujúce listinné materiály, najmä zmluva o pôžičke zo dňa 20.02.2009, právoplatný rozsudok Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 18.03.2013, ktorým súd zaviazal zaplatiť žalovanému XXXXX zaplatiť žalobcovi XXXXX, správkyni úpadcu XXXXX sumu 11 000 € so zmluvnou pokutou a úrokom z omeškania, návrh žalovaného XXXXX zo dňa 05.05.2014 na obnovu konania vedeného pred Okresným súdom XXXXX č. XXXXX, uznesenie Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 26.09.2014, ktorým súd návrh žalovaného na obnovu konania vedeného na Okresnom súde XXXXX pod sp. zn. XXXXX zamietol, zmluva o zabezpečení záväzku prevodom práva uzatvorená dňa 24.04.2006 medzi dlžníkmi XXXXX a XXXXX a veriteľom XXXXX, kúpna zmluva uzatvorená medzi predávajúcimi XXXXX a XXXXX a kupujúcimi XXXXX a XXXXX, návrh na vyhlásenie konkurzu na majetok dlžníka XXXXX vrátane zoznamu majetku a záväzkov dlžníka, poštový poukaz na sumu 663,88 € adresovanú Okresnému súdu XXXXX, doklad o vklade hotovosti 700 € na účet XXXXX zo dňa 19.12.2011, uznesenie Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 17.01.2012 o vyhlásení konkurzu na majetok dlžníka XXXXX, výzva XXXXX spoločnosti XXXXX zo dňa 18.04.2012, uznesenie Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 22.10.2012, ktorým súd schválil zmier účastníkov konania o vyporiadanie bezpodielového spoluvlastníctva manželov XXXXX, ako aj ďalšie na vec sa vzťahujúce listiny.

Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že sa necíti byť vinný z trestného činu, ktorý sa mu kladie za vinu. Je síce pravdou, že spoločnosť XXXXX ako dlžník v jeho zastúpení uzatvorila dňa 20.02.2009 s XXXXX ako veriteľom zmluvu o pôžičke, ktorej predmetom mala byť pôžička sumy 10 000,- € pri dohodnutej odmene 1 000 €, avšak k plneniu zo zmluvy nikdy nedošlo, nakoľko veriteľ XXXXX dlžníkovi zo zmluvy nikdy sumu 10 000 € neodovzdal, pričom po podpise zmluvy tvrdil, že peniaze nemá. Podľa obvineného si XXXXX nikdy nijakým spôsobom predmetnú pôžičku voči spoločnosti XXXXX neuplatnil, vrátenie pôžičky nežiadal ani od uvedenej spoločnosti a ani od jeho osoby, v súvislosti s pôžičkou nikdy neoslovil. Výzvu na vrátenie sumy neobdržal ani od správkyne konkurznej podstaty XXXXX. Obvinený poprel, že by sa niekedy pred XXXXX vyjadril tak, že mu peniaze z pôžičky vráti. Tvrdí, že nemal dôvod takto sa vyjadrovať, keďže nikdy 10 000 € od XXXXX neprevzal. Obvinený tiež uviedol, že dňa 22.10.2012 prebiehalo na súde konanie o vyporiadnanie bezpodielového spoluvlastníctva manželov XXXXX a XXXXX, kde návrh podala XXXXX ako správkyňa, pričom údajnú pohľadávku XXXXX nezahrnula do masy BSM. Obvinený zastupoval XXXXX, preto podľa obvineného správkyňa XXXXX mala možnosť dohodnúť sa s ním, príp. riešiť s ním túto vec. Obvinený tvrdí, že správkyňu upozornil, že do dohody, ktorú chce súdu predložiť, zahrnula aj dubióznu pohľadávku, že z tejto pohľadávky sa nikdy neplnilo. Obvinený má za to, že XXXXX voči nemu vypovedá účelovo, jednak z dôvodu, že sa bojí o priebeh svojho konkurzného konania a následne oddĺženia a jednak z dôvodu osobnej pomsty, nakoľko ani obvinený a ani jeho rodina mu neboli ochotní ďalej poskytovať rôzne kamarátske služby, ktoré neustále vyžadoval. Obvinený si nie je vedomý toho, že by sa ako konateľ spoločnosti XXXXX dopustil voči XXXXX podvodného konania v súvislosti so zmluvou o pôžičke zo dňa 20.02.2009. 

Poškodená XXXXX, správkyňa konkurznej podstaty úpadcu XXXXX k veci uviedla, že na majetok dlžníka bol vyhlásený konkurz uznesením Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 17.01.2012. Zmluvu o pôžičke zo dňa 20.02.2009 uzatvoril XXXXX ako veriteľ so spoločnosťou XXXXX v zastúpení konateľom XXXXX ako dlžníkom, pričom predmetom tejto zmluvy bola hotovostná pôžička vo výške 10 000 €, ku ktorej jej XXXXX uviedol, že sumu pôžičky vyplatil dlžníkovi pri podpise zmluvy. Doplnila, že aj samotná zmluva o pôžičke hovorí o tom, že suma pôžičky bude vyplatená pri podpise zmluvy. Spoločnosť XXXXX sa predmetnou zmluvou zaviazala pôžičku vo výške 10 000 € vrátiť veriteľovi spolu s dohodnutou odmenou vo výške 1 000 € najneskôr do 20.02.2010, no spoločnosť  XXXXX si svoj záväzok v lehote do 20.02.2010 a ani neskôr nesplnila, hoci spoločnosť bola na to vyzvaná tak zo strany XXXXX ako aj z jej strany. S obvineným XXXXX sa pokúsila skontaktovať telefonicky ako aj písomne, no nepodarilo sa jej to, na písomné výzvy nereagoval. Preto pohľadávku uplatnila cestou Okresného súdu XXXXX podaním návrhu na vydanie platobného rozkazu. O jej návrhu Okresný súd XXXXX rozhodol vydaním Platobného rozkazu č. XXXXX, ktorý sa však žalovanému XXXXX doručiť nepodarilo. Z uvedeného dôvodu bol platobný rozkaz zrušený, vo veci bolo nariadené pojednávanie, no ani v tomto prípade obvinený XXXXX zásielky súdu nepreberal, preto súd rozhodol v jeho neprítomnosti rozsudkom č. XXXXX zo dňa 18.03.2013, ktorým žalovanému XXXXX uložil zaplatiť XXXXX 11 000 € spolu s uplatnenou zmluvnou pokutou a úrokom z omeškania. Ďalej k veci uviedla, že dňa 16.03.2013 bol v Obchodnom vestníku publikovaný súpis všeobecnej podstaty majetku v konkurznej veci, v ktorej je XXXXX úpadcom, kde pod položkou č. 6 je evidovaná pohľadávka voči spoločnosti XXXXX Vysvetlila, že v súlade s § 78 ods. 2, ods. 3 zák. č. 7/2005 Z.z. o konkurze a reštrukturalizácii je možné po zverejnení tohto zápisu v obchodnom vestníku, čo je povinnosťou správcu, u správcu namietať zápis majetku uvedeného v súpise, ku ktorému si uplatňuje právo iná osoba, pričom obvinený existenciu pohľadávky dodnes nijakým spôsobom nepoprel. Tiež uviedla, že v rámci konkurzného konania podala aj návrh na vyporiadanie BSM úpadcu XXXXX a jeho manželky XXXXX, pričom do návrhu zahrnula aj pohľadávku XXXXX voči spoločnosti XXXXX Nevylučuje, že sa pred pojednávaním v tejto veci s XXXXX rozprávala, avšak nie ako s konateľom spoločnosti XXXXX, ale  ako s právnym zástupcom XXXXX. Predmetom ich jednania bolo, či súhlasí s návrhom na vyporiadanie BSM. Popiera, že by s ním riešila spornosť pohľadávky voči XXXXX Obvinený XXXXX sa jej nepredstavil ako konateľ spoločnosti XXXXX a nenamietal existenciu pohľadávky. Keby vedela, že sa v prípade XXXXX jedná o konateľa spoločnosti XXXXX, vymoženie pohľadávky voči XXXXX by s ním určite na mieste riešila. V priebehu pojednávania síce vylúčila pohľadávku úpadcu voči spoločnosti XXXXX z masy BSM, zároveň však poprela, že by tak urobila na základe dohody s obvineným ako s konateľom spoločnosti XXXXX Rovnako vylúčila, že dôvodom vylúčenia tejto pohľadávky z BSM by boli jej pochybnosti o jej pravosti. Keby mala pochybnosti o pravosti tejto pohľadávky, vylúčila by ju zo súpisu majetku úpadcu, pričom upresnila, že vylúčenie pohľadávky sa týkalo len konania o vyporiadanie BSM, nie konkurzného konania. Ani po tomto a ani neskôr obvinený XXXXX u nej pohľadávku voči XXXXX nenamietal. 

Svedok XXXXX k veci uviedol, že obvinený XXXXX ho niekedy vo februári 2009 požiadal v mene spoločnosti XXXXX o pôžičku vo výške 10 000 €. Peniaze chcel na rozbehnutie súkromnej bezpečnostnej služby, k čomu mu v tom čase ukazoval rôzne podklady. Obvinenému na jeho požiadanie požičal 10 000 €. K podpisu zmluvy o pôžičke došlo dňa 20.02.2009. XXXXX trvá na tom, že zmluvu o pôžičke pripravoval práve obvinený, ktorý je právnikom, preto prípravu zmluvy nechal na neho. Sumu obvinenému vyplatil v deň podpísania zmluvy o pôžičke, teda dňa 20.02.2009, a to v kancelárii spoločnosti XXXXX v Lučenci. Obvinený ho mal ubezpečiť, že samotný podpis zmluvy potvrdzuje vyplatenie sumy pôžičky. Obvinený mu sumu pôžičky v dohodnutej lehote a ani neskôr nevrátil. V čase jej splatnosti mu obvinený povedal, že súkromná bezpečnostná služba sa rozbieha pomaly, aby mu XXXXX ešte s vrátením pôžičky počkal, obvinený prisľuboval, že mu peniaze určite vráti,  aj keď po čiastkach. XXXXX sa na vrátenie pôžičky XXXXX opýtal znovu niekedy v lete 2011, keď mu pripravoval papiere na súd ohľadne zrušenia BSM. Ešte aj v tom čase obvinený XXXXX prisľuboval, že mu peniaze vráti. XXXXX sa obvineného na vrátenie pôžičky pýtal aj v čase prípravy podkladov pre konkurz, ktoré mu pripravoval práve obvinený. XXXXX mu vtedy uviedol, že ak mu pôžičku nevráti, musia ju zahrnúť do konkurzu. V tom čase obvinený proti tomu nenamietal, povedal, že on to nachystá, čo aj urobil a XXXXX ním pripravené doklady len podpísal, podpis nechal overiť a osobne ich zaniesol na konkurzný súd do XXXXX. Podľa vyjadrenia XXXXX obvinený teda sám zahrnul pohľadávku spoločnosti XXXXX do zoznamu pohľadávok XXXXX. Po tom, ako bol vyhlásený konkurz na majetok XXXXX, správkyňa XXXXX uplatnila dlh z pôžičky voči XXXXX aj civilnou žalobou. XXXXX popiera, že by sa pred obvineným vyjadril tak, že mu správkyňa XXXXX uviedla, že ak nebude v trestnom konaní tvrdiť, že sumu 10.000 € skutočne poskytol spoločnosti XXXXX, ona zruší konkurz s tým, že jej neposkytol pravdivé údaje ku konkurzu. Podľa neho sa obvinený pred ním nikdy nevyjadril v tom zmysle, že by mu peniaze z pôžičky nevyplatil, obvinený dobre vie, že peniaze z pôžičky prevzal, a preto si musí byť vedomý pohľadávky spoločnosti XXXXX voči jeho osobe. Pri jednom stretnutí, na ktorom s obvineným hovorili o tom, že správkyňa uplatnila nárok XXXXX voči XXXXX aj súdnou cestou, obvinený mal XXXXX povedať, že ak budú obaja tvrdiť, že mu XXXXX peniaze nevyplatil, nebude z toho žiadny problém, s čím však nesúhlasil. 

Svedok XXXXX k veci uviedol, že ho syn XXXXX v minulosti oslovil s tým, že potrebuje sumu 700 € na zaplatenie súdneho poplatku z návrhu na vyhlásenie konkurzu na jeho osobu, ktorý mu pripravoval obvinený XXXXX a preto poslal na číslo účtu XXXXX, ktorý patril p. XXXXX, bývalej manželky obvineného požadovanú sumu. Čo sa týka samotnej pôžičky, tak svedok o nej bližšie nevedel.  

Svedkyňa XXXXX k veci uviedla, že je síce pravdou, že obvinený XXXXX ju zastupoval v konaní o vyporiadaní BSM, avšak v rámci konania sa nikdy nestretli a pozná ho len z rozprávania od svojho manžela XXXXX. O tom, že by jej manžel požičal obvinenému sumu 10 000 € sa dozvedela až počas predmetného vyšetrovania, avšak uviedla, že manžel v tom čase disponoval s našetrenými finančnými prostriedkami, pričom zdôraznila, že všetky právne veci, ktoré sa týkali jej manžela a teda aj veci ohľadne konkurzu mu pripravoval obvinený XXXXX. 

Svedok XXXXX k veci uviedol, že je pravdou, že v minulosti požičal manželom XXXXX väčšiu sumu peňazí, kde časť pôžičky aj riadne splatili, avšak neskôr neplnili v zmysle zmluvy o pôžičke a preto využil svoje právo zo zmluvy o zabezpečovacom prevode práva a nehnuteľnosti dovtedy patriace manželom XXXXX nadobudol do svojho vlastníctva. 

Pre naplnenie zákonných znakov prečinu podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona sa z hľadiska objektívnej stránky vyžaduje konanie páchateľa, ktorý na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl a spôsobí na cudzom majetku väčšiu škodu, ktorou sa v zmysle § 125 Trestného zákona rozumie škoda najmenej 2 660 €. Páchateľ pritom uvádza niekoho do omylu aktívnym konaním, keď predstiera existenciu určitých okolností, ktoré sú v rozpore so skutočným stavom veci alebo využíva niečí omyl, ktorý svojím konaním síce nevyvolal, avšak je si vedomý jeho existencie a využíva ho vo svoj prospech. V danom prípade sa jedná o úmyselný trestný čin a k naplneniu subjektívnej stránky tohto trestného činu sa teda vyžaduje, aby bolo preukázané, že páchateľ v snahe obohatiť seba alebo iného už v dobe uzatvorenia záväzkového vzťahu konal v úmysle zo zmluvy neplniť. Pokiaľ až po uzatvorení záväzkového vzťahu vznikli prekážky, ktoré bránili dlžníkovi splniť svoj záväzok alebo pokiaľ bol síce schopný plniť, ale z rôznych dôvodov toto plnenie odkladal, príp. dodatočne pojal úmysel zmluvný záväzok nesplniť, potom jeho konanie nemožno považovať za trestný čin podvodu.

Z vykonaného dokazovania a to tak z vykonaných výsluchov ako aj zo zabezpečených listinných podkladov vyplýva, že obvinený XXXXX ako konateľ spoločnosti XXXXX dňa 20.02.2009 v kancelárii tejto spoločnosti uzatvoril s veriteľom XXXXX zmluvu o pôžičke, predmetom ktorej bola pôžička peňazí vo výške 10 000 € pri dohodnutej odmene 1 000 €. Podpisom tejto zmluvy sa veriteľ XXXXX zaviazal poskytnúť pôžičku v hotovosti pri podpise tejto zmluvy a dlžník spol. XXXXX v zastúpení XXXXX sa pôžičku spolu s dohodnutou odmenou zaviazal veriteľovi vrátiť v hotovosti dňa 20.02.2010. Zo znenia uzatvorenej zmluvy o pôžičke vyplýva, že veriteľ XXXXX predmet pôžičky dlžníkovi odovzdal pri podpise zmluvy. Podpisom zmluvy o pôžičke XXXXX potvrdil, že rozumie jej obsahu, bol si teda vedomý aj tej skutočnosti, že k odovzdaniu finančných prostriedkov veriteľom má dôjsť pri podpise zmluvy. XXXXX zmluvu o pôžičke v tomto znení podpísal a tak zmluva o pôžičke teda predstavuje doklad o odovzdaní predmetu pôžičky. Okrem toho existenciu samotnej pohľadávky XXXXX voči spoločnosti XXXXX priznal obvinený XXXXX aj v podkladoch k návrhu na vyhlásenie konkurzu na majetok XXXXX. V priebehu vyšetrovania bolo preukázané, že tieto doklady XXXXX skutočne pripravoval obvinený. Nasvedčuje tomu najmä tá skutočnosť, že v čase podania návrhu na vyhlásenie konkurzu na majetok XXXXX, XXXXX - otec XXXXX vložil na účet manželky obvineného XXXXX sumu 700 € na zaplatenie súdneho poplatku z uvedeného návrhu, pričom s účtom XXXXX disponoval obvinený XXXXX. Súčasťou spisového materiálu je aj emailová správa obvineného, ktorou oznamuje XXXXX účet, na ktorý má byť uvedená suma zaslaná. Pokiaľ by veriteľ zo zmluvy neplnil, tak ako to tvrdí obvinený, dlžník (obvinený) mal možnosť domáhať sa neplatnosti tejto zmluvy, existenciu pohľadávky namietať či už v rámci konkurzného konania vedeného na majetok XXXXX alebo aj v rámci konania o vyporiadanie bezpodielového spoluvlastníctva manželov XXXXX. Hoci sa v prípade obvineného jedná o osobu s právnickým vzdelaním, ani jednu z týchto možností nevyužil. V priebehu vyšetrovania bolo takisto vyvrátené tvrdenie obvineného o tom, že ho okrem XXXXX na plnenie zo zmluvy o pôžičke nevyzvala ani správkyňa konkurznej podstaty XXXXX. Z výsluchu XXXXX ako aj z jej písomnej výzvy je zrejmé, že spoločnosť XXXXX bola na plnenie zo zmluvy vyzývaná, no obvinený výzvu správkyne rovnako ako všetky písomnosti z Okresného súdu XXXXX zasielané spoločnosti XXXXX v priebehu konania o zaplatenie 11 000 € s prísl. neprevzal v odbernej lehote.

Uzatvorením Zmluvy o pôžičke v zmysle § 657 a nasl. Občianskeho zákonníka dňa 20.02.2009 však určite vznikol občianskoprávny vzťah medzi XXXXX a spoločnosťou XXXXX O pohľadávke zo zmluvy o pôžičke zo dňa 20.02.2009 bolo právoplatne rozhodnuté rozsudkom Okresného súdu XXXXX č. XXXXX zo dňa 18.03.2013.

Tu je potrebné uviesť, že právnu úpravu občianskoprávnych vzťahov poskytujú ustanovenia Občianskeho práva. Trestné právo je prostriedkom ultima ratio (ide o poslednú a najkrajnejšiu možnosť), čo znamená, že v trestnoprávnej náuke ako aj praxi sa už tradične vychádza zo zásady pomocnej úlohy trestnej represie (zásada subsidiarity). Podľa tejto zásady má byť trestné právo použité len ako najkrajnejší prostriedok a len pri typovo najzávažnejších porušeniach spoločenských vzťahov, záujmov a hodnôt, teda len tam, kde iné možnosti, hlavne prostriedky ostatných právnych odvetví, nie sú dostatočné, teda boli už vyčerpané, sú neúčinné alebo zjavne nie sú vhodné. V právnom štáte je neprípustné, aby prostriedky trestnej represie slúžili k uspokojovaniu subjektívnych práv súkromnoprávnej povahy, pokiaľ nie sú splnené všetky predpoklady vzniku trestno-právnej zodpovednosti, respektíve nie sú tieto predpoklady celkom jasne zistené.

Podľa § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Vzhľadom na horeuvedené skutočnosti preto nemožno konanie obvineného XXXXX kvalifikovať ako prečin podvodu podľa § 221 odsek 1, odsek 2 Trestného zákona, nakoľko v danom prípade nedošlo k naplneniu formálnych znakov skutkovej podstaty uvedeného prečinu. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Marek Preták
prokurátor