Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 593/13/5506	Martin, 21.10.2014
EEČ : 2-40-329-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné prenasledovanie podľa § 360a odsek 1 písmeno b, písmeno c Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	Okresnému úradu v Martine, odboru všeobecnej vnútornej správy,

na tom skutkovom základe, že od presne nezistenej doby v roku 2012 do 12.08.2013 prenasledoval XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX, Puškinova 4610/3 tak, že  ju vyhľadával bez predošlého upozornenia pred jej obytným domom v mieste jej trvalého bydliska, kde sa skrýval pri potoku a potom ju sledoval v byte na prízemí, schovával sa pod balkónom, na hrobe jej brata na cintoríne jej nechával odkazy, niekoľkokrát za deň ju kontaktoval prostredníctvom SMS správ, zo žiarlivosti napádal jej priateľov, navštevoval ju v zamestnaní, kde ju vyčkával až do záverečnej, pričom ju prenasledoval až do miesta trvalého bydliska a v tomto konaní pokračoval aj napriek upozorneniam poškodenej, aby jej nenarúšal súkromie a nezhoršoval kvalitu jej súkromia, pretože si nemôže nájsť žiadny trvalý vzťah a má problémy s koncentráciou v štúdiu,

nakoľko výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:

	Dňa 08. 11. 2013 bolo povereným príslušníkom OO PZ Turčianske Teplice pod ČVS ORP-1190/TT-MT-2013 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX za prečin nebezpečného prenasledovania podľa § 360a ods. 1, písm. b, c/ Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

	Po vykonaní úkonov potrebných za účelom objasnenia skutkového stavu veci, poverený príslušník OO PZ Turčianske Teplice v rámci prípravného konania predložil spisový materiál na Okresnú prokuratúru v Martine s návrhom na postúpenie veci podľa § 214 ods. 1 Tr. por., kde po preskúmaní návrhu ako aj spisového materiálu na vec sa vzťahujúceho som dospel k záveru, že sú dané dôvody na uvedený postup.

	Dokazovanie bolo vykonané v dostatočnom rozsahu, pričom bol zistený nasledovný skutkový stav:

	K veci bol následne vypočutý obvinený XXXXX, ktorý vo svojej výpovedi dňa 30.12.2013 uviedol, že po niekoľko - ročnom vzťahu na jar roku 2012 ukončil vzťah s XXXXX, ale aj napriek tomu sa naďalej s ňou stretával. Nikdy ju úmyselne nevyhľadával, neprenasledoval, pričom sa stretli, len náhodne a poškodená ho nežiadala, aby sa s ňou nekontaktoval. Od augusta 2013 sa s poškodenou vôbec nekontaktoval. Ďalej uviedol, že poškodenej posielal  v období od polovice roku 2012 do polovice roku 2013 väčšie množstvo sms správ, pričom aj napriek tomu, že niektoré boli vulgárne, sa v nich poškodenej nevyhrážal, resp. nepísal také správy, z ktorých by nadobudla pocit, že by jej chcel ublížiť. Uviedol, že vyhľadávanie blízkosti XXXXX nebolo nikdy účelové a určite nie za tým účelom, že by jej chcel  ublížiť, alebo nejakým iným spôsobom zhoršiť kvalitu jej osobného života. Tieto kontakty boli z jeho strany náhodné. V žiadnom prípade sa jej v sms správach nevyhrážal, nikdy ju fyzicky nenapadol a ani inak sa nesprával, na základe čoho by mohla mať obavu o svoj život a zdravie. Mrzí ho to, ak si to poškodená vysvetlila ako prenasledovanie. Momentálne sa s poškodenou  nestretáva a nie je s ňou  vôbec v kontakte.
  
  	Dňa 17.01.2014 bola vypočutá poškodená XXXXX, ktorá uviedla, že v presne nezistenej dobe na jar roku 2012 sa rozišla po roku a pol dlhom vzťahu so svojim bývalým priateľom XXXXX, z dôvodu hádok, fyzického napádania a zamykania v izbe z jeho strany. Po rozchode jej XXXXX začal dennodenne telefonovať a pravidelne obťažovať sms správami v počte asi 5 sms správ denne, pričom niekedy sa aj na týždeň odmlčal a nenapísal nič, ale potom ju zase začal znovu obťažovať týmito sms správami. Na základe tohto obťažovania musela odísť v lete 2012 do Anglicka. Nakoľko od jesene 2012 poškodená navštevovala vysokú školu v Nitre, tak doma v Martine XXXXX sa zdržiavala len cez víkendy, kde počas týchto víkendov ho pravidelne vídavala ako sa skrýval pri potoku, v kríkoch, alebo za stromami, odkiaľ ju sledoval v byte, ktorý sa nachádza na prízemí.  Niekoľko krát zaparkoval svoje auto pred vchodom, kde býva poškodená, len preto, aby si ho všimla. Začiatkom roku  2013 sa zamestnala na dohodu v bare zv. Elefant v Martine, ktorý od tej doby začal navštevovať pravidelne aj obvinený, pričom pred tým uvedený bar navštevoval zriedka. Počas práce jej začal z tohto baru vypisovať sms správy a po záverečnej ju sledoval domov, čo bolo minimálne asi 15 krát. Počas tohto obdobia jej obvinený vypisoval nespočetné množstvo sms správ, ktorých väčšina bola s vulgárnym textom, z ktorých bolo zrejmé, že ju sleduje a vie kde bola a s kým. Poškodená obvineného niekoľko krát upozorňovala aby jej dal pokoj, aby ju neprenasledoval, že už nič spolu nemajú, pričom aj napriek tomu vyhľadával jej blízkosť, prenasledoval ju, písomne ju kontaktoval sms správami, následkom čoho poškodená nadobudla dôvodnú obavu o svoj život a zdravie a taktiež aj týmto jeho konaním sa jej zhoršila kvalita života, lebo si nemohla nájsť trvalý vzťah a mala problémy so štúdiom na vysokej škole, lebo sa nemohla sústrediť na učenie. Ako podala oznámenie na políciu v auguste 2013, tak XXXXX ju prestal kontaktovať, nevyhľadával jej blízkosť, nenavštevoval bar Elefant, ani ju neprenasledoval domov. Neposielal jej už žiadne sms správy a nezanechával žiadne odkazy.

Dňa 17.01.2014 bola vypočutá matka poškodenej XXXXX, ktorá uviedla, že XXXXX spoznala asi pred 3 rokmi ako priateľa svojej dcéry Lenky. V presne nezistenej dobe od jari roku 2012 XXXXX začal jej dcéru Lenku obťažovať telefonátmi a sms správami, ktoré boli zväčša vulgárne na osobu jej dcéry a vo väčšom množstve. Tieto sms správy menovaná väčšinou čítala. Keď prišla dcéra na víkend domov tak videla asi tri až štyri krát  presne pred ich vchodom odparkované jeho vozidlo, pričom toto jeho vozidlo tam cez pracovné dni nestálo, bolo tam len vtedy, keď dcéra bola doma. Taktiež pri potoku a za stromami jej dcéry ukazovali ako sa tam skrýva XXXXX. Z sms správ a zo správania XXXXX mala pocit, že dcéru sleduje kedy odíde z domu, aby za tým účelom ju mohol kontaktovať. Od začiatku roku 2013 dcéru XXXXX začal vyhľadávať v zamestnaní v bare Elefant, kde po záverečnej ju prenasledoval až do miesta jej bydliska v Martine.
 
Dňa 07.02.2014 bola v zápisnici svedka vypočutá sestra poškodenej XXXXX XXXXX, ktorá uviedla, že o problémoch s prenasledovaním svojej sestry XXXXX jej bývalým priateľom XXXXX vedela sprostredkovane a to z rozprávania poškodenej. Čítala len niektoré sms správy, ktoré písal  obvinený poškodenej a boli vulgárne. Raz videla odparkované motorové vozidlo XXXXX pred ich vchodom  a dva razy videla sedieť obvineného v bare Elefant, kde pracovala poškodená.
 
Dňa  13.06.2014 bola poškodená XXXXX dopočutá, kedy uviedla, že je pravda, že XXXXX býva v blízkosti jej bytu a mohol tadiaľ len prechádzať domov a mal to po ceste. Zo začiatku obdobia, keď sa s XXXXX rozišla, t.j. na jar 2012 mu na jeho smsky odpovedala a bola to v podstate vzájomná komunikácia, pričom mu aj v niektorých vulgárne nadávala, ale nádej na pokračovanie vzťahu mu nedávala. Neskôr asi po roku, t. j na jar 2013 sa snažila telefón vypínať a nijakým spôsobom s ním nekomunikovať. V týchto sms správach ho aj upozorňovala na to aby jej prestal písať a aby jej dal už konečne pokoj. Väčšinou sms správ jej posielal večer, ale boli aj sms správy posielané v neskorých nočných hodinách. Zo zamestnania z baru Elefant XXXXX išiel za ňou asi do desať krát, kde po záverečnej, keď odišla domov tak išiel za ňou, niekedy nie priamo, ale rôznymi bočnými uličkami. Nijako po nej nevykrikoval a ani s ňou nenadväzoval žiadny kontakt. Počas štúdia na vysokej škole sa jej v podstate nejako rapídne výsledky v škole nezhoršili, išlo len o to, že sa nemohla poriadne sústrediť na štúdium, nakoľko správanie XXXXX ju obťažovalo. Správanie obvineného ju síce obťažovalo, ale nenadobudla dojem, že týmto jeho správaním by jej chcel nejako ublížiť, na základe čoho by mala obavu o svoj život a zdravie, skôr ju to obťažovalo a bolo jej to nepríjemné. Nikdy sa jej v sms správach ani iný spôsobom nijako nevyhrážal zabitím, iba jej vulgárne nadával. S odstupom času si to vysvetľuje ako žiarlivostné správanie jeho osoby, nakoľko sa nemohol zmieriť s ich rozchodom. Hneď po oznámení tohto skutku na polícii, prestal s týmto správaním, začal sa jej vyhýbať, nekontaktoval ju, čo pretrváva až dodnes. Svojim oznámením chcela docieliť, aby jej dal pokoj, aby prestal s týmto správaním a nie to, aby bol trestne stíhaný. 

Z vyššie uvedených výpovedí obv. XXXXX, poškodenej XXXXX a svedkyne XXXXX vyplýva, že po ukončení vzťahu medzi obv. XXXXX a poškodenou XXXXX sa s týmto stavom obvinený nevedel zmieriť, z dôvodu čoho poškodenú kontaktoval prostredníctvom sms správ, vyhľadával ju v mieste bydliska či v zamestnaní, po skončení ktorej ju nasledoval do miesta bydliska a to aj napriek tomu, že poškodená s týmto jeho správaním nesúhlasila, obťažovalo ju to, na čo ho upozornila, no i napriek tomu obvinený vo svojom konaní pokračoval, pričom však smskami, slovne či fyzicky nikdy nekonal tak, že by z jeho konania vyplývala hrozba pre život či zdravie poškodenej hoci správanie obvineného voči poškodenej bolo dlhodobé. Poškodená nevidela iné východisko z tejto situácie a celú vec oznámila na polícii. Po jej oznámení obvinený so svojím konaním voči poškodenej prestal, a k tomuto konaniu ho viedlo to, že sa nedokázal vyrovnať s rozchodom a neustále vyhľadával prítomnosť poškodenej, aby aspoň tak mohol mať pocit, že sú stále spolu, no nechcel jej ublížiť ani inak ju ohroziť či negatívne ovplyvniť jej osobný život i keď nebral do úvahy názor poškodenej nakoľko tá s ním niekoľkokrát komunikovala smskami, z čoho obvinený nadobudol dojem, že sa jedná o vzájomne chcenú komunikáciu i keď obvinenému poškodená nie vždy odpovedala na smsky. Taktiež obvinený počas toho ako poškodenú sledoval do miesta bydliska nekonal a ani nenaznačoval konanie, ktoré by nasvedčovalo tomu, že by bol pre poškodenú hrozbou či zásadne ovplyvnil jej osobný život. 

	Ustanovením o postúpení veci sa upravuje postup, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol príslušný orgán posúdiť ako priestupok, iný správny delikt, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

	Postúpenie veci sa týka obvineného a určitého skutku, a nie jeho právnej kvalifikácie.
	 
 	Postúpiť možno vec, ktorá je dostatočne objasnená v rozsahu nevyhnutnom na také rozhodnutie, len vtedy, ak od spáchania priestupku, iného správneho deliktu alebo disciplinárneho previnenia neuplynula doba, po uplynutí ktorej podľa príslušných právnych predpisov ich nemožno prejednať. V opačnom prípade musí byť trestné stíhanie zastavené.
	 
 	Ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania po začatí trestného stíhania a vznesení obvinenia preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní, policajt spracuje návrh na postúpenie veci, ktorý spolu so spisom predloží prokurátorovi, ktorý je výlučne oprávnený v prípravnom konaní postúpiť vec inému orgánu na prejednanie.

	Prečinu nebezpečného prenasledovania podľa § 360a Tr. zák. sa dopustí ten

	(1) Kto iného dlhodobo prenasleduje takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu o jeho život alebo zdravie, život alebo zdravie jemu blízkej osoby alebo podstatným spôsobom zhoršiť kvalitu jeho života, tým, že
a) sa vyhráža ublížením na zdraví alebo inou ujmou jemu alebo jemu blízkej osobe,
 
b) vyhľadáva jeho osobnú blízkosť alebo ho sleduje,
 
c) ho kontaktuje prostredníctvom tretej osoby alebo elektronickej komunikačnej služby, písomne alebo inak proti jeho vôli,
 
d) zneužije jeho osobné údaje na účel získania osobného alebo iného kontaktu, alebo
 
e) ho inak obmedzuje v jeho obvyklom spôsobe života,

	Objektívna stránka tohto trestného činu spočíva v dlhodobom prenasledovaní, ktoré je spôsobilé vzbudiť u iného dôvodnú obavu o jeho život alebo zdravie, život alebo zdravie jemu blízkej osoby alebo podstatným spôsobom zhoršiť kvalitu jeho života.

	Z hľadiska zavinenia sa vyžaduje úmysel (§ 15).

	Páchateľom tohto trestného činu môže byť ktokoľvek 

	(1) Prečin je
a) trestný čin spáchaný z nedbanlivosti alebo
 
b) úmyselný trestný čin, za ktorý tento zákon v osobitnej časti ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby neprevyšujúcou päť rokov.
 
	(2) Nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.1

	Rozhodujúcim kritériom pre definovanie jednotlivých kategórií trestných činov je síce ich typová závažnosť, ale tá je vyjadrená len nepriamo znakmi formálnej stránky skutkových podstát a hornou hranicou trestnej sadzby trestu odňatia slobody, ktorý možno uložiť za jednotlivé trestné činy podľa osobitnej časti tohto zákona.

	Stupeň závažnosti nemožno presne zmerať a vyjadriť v konkrétnych jednotkách. Toto ustanovenie je dolnou hranicou platnou pre prečiny.

	Závažnosť prečinu určujú:
a) spôsob vykonania činu a jeho následky,
 
b) okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný (pôjde najmä o poľahčujúce a priťažujúce okolnosti),
 
c) miera zavinenia a pohnútka páchateľa.
 
	Ide o taxatívny výpočet skutočností ovplyvňujúcich závažnosť prečinu.

	Pod pojmom následok sa tu nemá na mysli len primárny následok v podobe porušenia alebo ohrozenia chráneného záujmu, ale aj ohrozenie a porušenie ďalších náhodných vedľajších objektov. Pokiaľ však pri trestnom čine, ktorý je v základnej skutkovej podstate prečinom, spôsobený následok odôvodňuje použitie kvalifikovanej skutkovej podstaty, ktorá zakladá znaky zločinu, hodnotenie závažnosti z hľadiska právnej kvalifikácie neprichádza do úvahy, pretože zločin je prísne formálna kategória.

	Uvedené kritériá pritom nemožno hodnotiť izolovane, ale v ich súhrne, bez toho, aby niektoré boli preceňované na úkor iných.

	 Vykonaným dokazovaním bolo jednoznačne dokázané, že skutku sa dopustil obvinený XXXXX. Svoje konanie zdôvodnil tým, že s poškodenou ukončil vzťah a pod vplyvom emócií ju kontaktoval prostredníctvom sms správ, ona mu však často odpovedala a preto nemal pocit, že ju obťažuje nad únosnú mieru. Poškodená mu nikdy jasne nepovedala, že ju obťažuje a že si to nepraje. Vozidlo parkoval pred jej vchodom, ale z dôvodu návštevy kamaráta v spoločnom vchode. Nikdy ju neprenasledoval ani sa nikde neskrýval. Teraz chápe, že vzťah sa už neobnoví a kontaktovať ju nemieni.

	Preskúmaním spisového materiálu som dospel k záveru, že skutok sa stal, ale nenapľňa všetky zákonné znaky trestného činu. Poškodená uviedla, že konaním obvineného sa cítila dotknutá, ale nikdy nemala obavu o svoj život, alebo zdravie. S odstupom času to berie ako prejavy žiarlivostného charakteru, obvinený sa jej nikdy zabitím nevyhrážal, iba jej vulgárne nadával. K dnešnému dňu, od podania trestného oznámenia ju nijako nekontaktuje.

	Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	V zmysle § 2 ods. 12 Tr. por.  som vyhodnotil vyššie uvedené dôkazy jednotlivo aj v ich súhrne, pričom som dospel k záveru, že vzhľadom na všetky okolnosti a spôsob spáchania činu,  konanie obvineného s poukazom  na ustanovenie § 10 ods. 2 Tr. zák. nenaplnilo kumulatívne všetky zákonné znaky prečinu nebezpečného prenasledovania podľa § 360a ods. 1, písm. b/, c/ Tr. zák., a to pre absenciu materiálneho znaku daného prečinu, nakoľko závažnosť konania obvineného bola nepatrná.

	Konanie obvineného, spočívajúce v hore uvedenom konaní však môže byť posúdené ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.

	V zmysle § 214 ods. 1 Tr. por. prokurátor postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.
	
	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je to uvedené vo výrokovej často tohto uznesenia.

Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté práva poškodenej strany týkajúce sa vymáhania spôsobenej škody v civilnom konaní.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Dr. Roman Tatarka
prokurátor