Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3 	

Sp. zn. : 3 Pv 1/14/1103	Bratislava III, 15.10.2014
EEČ : 2-10-316-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 215 odsek 2 písmeno a Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
že v presne nezistenom čase približne v mesiaci jún 2007 v Bratislave na Blumentálskej ulici po skončení vyučovania nútil pod hrozbou fyzického násilia XXXXX, XXXXX, aby mu na druhý deň priniesol do Cirkevného stredného učilišťa na Vazovovej ulici v Bratislave, ktoré obaja v tej dobe navštevovali, finančnú hotovosť vo výške 5.000,- Sk, čo však XXXXX neurobil, následne na čo v presne nezistenom case opakovanými obdobnými vyhrážkami nútil XXXXX, aby mu priniesol peniaze a to počas vyučovania v priestoroch školy, po skončení vyučovania v blízkosti školy ako aj vo dvore reštaurácie Česká pivnica nachádzajúceho sa v Bratislave na Radlinského ulici, kedy obvinený asi trikrát udrel XXXXX do temena hlavy, na čo spadol na zem, kde ho ešte párkrát udrel, ďalej počas prázdnin v roku 2007 opätovne od neho pýtal peniaze a to v Bratislave na Vajnorskej ulici, pričom sa mu vyhrážal bitkou a nakoľko XXXXX peniaze nemal, vypýtal si od neho počítač s LCD monitorom v hodnote 16.369,80,- Sk, t. j. v prepočte 543,40 €, ktorý mu XXXXX dal a následne približne v mesiaci máj 2008 na ihrisku nachádzajúcom sa v Bratislave pri Kalinčiakovej ulici potom ako od XXXXX pýtal peniaze, mu XXXXX zo strachu z bitky dal finančnú hotovosť vo výške 1.000,- Sk (v prepočte 33,20 €), následne v mesiaci júl 2008 v Bratislave v byte na Plzenskej 4 rukami udrel viackrát a kolenom kopol XXXXX do oblasti hlavy a žiadal ho, aby zo spoločnosti Orange vybral mobilný telefón na svoje meno a následne mu ho odovzdal, čo XXXXX dňa 08. 07. 2008 urobil a v Polus City Center v Bratislave na Vajnorskej 100 v predajni HTK Mobile s. r. o. uzatvoril zmluvu o pripojení číslo A3817914 na mobilný telefón značky Nokia 6120, IMEI: 35 98 50 01 28 91 219, ktorý mu v ten istý deň spolu so zmluvou odovzdal a následne približne o dva týždne neskôr opätovne od XXXXX žiadal o ďalší telefón, ktorý toto odmietol, z ktorého dôvodu ho zbil, v čoho dôsledku sa XXXXX opakovane pokúsil uzatvoriť zmluvu so spoločnosťou Orange, ktorá však zmluvu už neuzatvorila, čím svojim konaním mal poškodenému XXXXX XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX škodu vynútením vecí a hotovosti vo výške 576,60 €, 

lebo je trest, ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ, OR PZ BA III, Úradu justičnej a kriminálnej polície, Odboru justičnej polície, Oddelenia všeobecnej kriminality uznesením pod ČVS:ORP-155/1-OVK-B3-2008 zo dňa 05. 05. 2008 začal trestné stíhanie pre zločin vydieranie podľa § 189 odsek 1 Trestného zákona.  Uznesením zo dňa 25. 03. 2009 vyšetrovateľ vzniesol obvinenému XXXXX pre zločin vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Tr. zák. obvinenie.   

Vykonaným vyšetrovaním v prípravnom konaní bol zistený skutkový stav tak ako je popísané vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Vo vzťahu k právnej kvalifikácií skutku sa pre úplnosť žiada uviesť, že pôvodná právna kvalifikácia skutku ako zločinu vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Tr. zák. s poukazom na § 139 odsek 1 písmeno a) Tr. zák. bola s prihliadnutím na ustanovenie § 139 odsek 2 Tr. zák. zmenená, nakoľko v priebehu vyšetrovania bolo preukázané, že obvinený a poškodený boli v čase, kedy sa mal stíhaný skutok stať, spolužiakmi, navštevovali strednú školu, pričom bol medzi nimi nepatrný vekový rozdiel (obvinený je narodený v r. 1989 a poškodený v roku 1990). Uvedenú skutočnosť však vyšetrovateľ vo svojom návrhu na podanie obžaloby opomenul a skutok ďalej posudzoval ako zločin vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno a) Tr. zák. napriek účinnej zmene právnej kvalifikácie.  

Vyšetrovateľ dňa 31. 07. 2014 predložil vyšetrovací spis s návrhom na podanie obžaloby. Následne bolo vojdené do kontaktu s obhajcom obvineného Mgr. XXXXX, pričom bolo dohodnuté, že tento zistí stanovisko obvineného k prípadnému ukončeniu veci konaním o dohode o vine a treste. Dňa 17. 09. 2014 obhajca obvineného dal tunajšej prokuratúre na vedomie, že obvinený s konaním o vine a treste nesúhlasí. 

Preskúmaním predloženého vyšetrovacieho spisu bolo zistené, že vina obvineného XXXXX za skutok, ktorý je predmetom trestného stíhania a ktorý je uvedený vo výroku tohto uznesenia je spoľahlivo vo veci vykonaným dokazovaním preukázaná. V tejto súvislosti poukazujem na výpoveď obvineného, ktorý sa sám svojou výpoveďou zo stíhaného zločinu usvedčuje, výpoveď poškodeného ako aj výpovede celého radu svedkov a ostatný k veci sa vzťahujúci spisový materiál. 

          Obvinený XXXXX do zápisnice o výsluchu zo dňa 28. 07. 2009 (č. l. 41-47) ku skutku uviedol, že poškodený XXXXX ho na konci druhého ročníka poprosil, či by mu požičal 10.000,- Sk, ktoré mu požičal a dohodli si podmienky, kedy mu peniaze vráti s tým, že mu ich mal vrátiť do jedného mesiaca, čo mu prisľúbil. V tom čase sa dopočul, že XXXXX má problémy s drogami. O tomto vedeli spolužiaci, že mu je dlžný peniaze, že ho stále naháňa, aby mu peniaze vrátil. Tieto peniaze mu dal pri Istropolise, kde ho doviezol XXXXX. O probléme medzi ním a poškodeným vedeli aj učitelia v škole. Keď nadišla doba, kedy mu mal peniaze vrátiť, tak sa ho pýtal, že kedy mu peniaze vráti, on sa však stále na niečo vyhováral. Raz stretol XXXXX v českej reštaurácií na Radlinského, kde bol prítomný tiež XXXXX a XXXXX, XXXXX sa však nevyhrážal, lebo vedel, že keď sa mu začne vyhrážať, zašije sa a už ho neuvidí. Bol rozčúlený a dal mu dve facky otvorenou dlaňou na líce, aby pochopil, že mu vážne musí tie peniaze vrátiť, nech to zoberie vážne, že mu musí tie peniaze vrátiť. Tie facky mu dal otvorenou dlaňou na líce. Potom sa mu už cielene vyhýbal. Mal podchytených rôznych ľudí, že keď ho niekde uvidia, dajú mu vedieť. Tak to aj bolo vtedy, keď mu zavolali, že XXXXX je na Vajnorskej 10 a keď ho na ulici nenašiel, zvonil na zvonček, na ktoré zvonenie sa ozval, prišiel dolu a XXXXX mu navrhol, že mu dá jeho počítač a aby si rodičia nič nevšimli, on mu donesie jeho starý počítač. Následne mu XXXXX tento počítač doniesol. Vtedy tam bol aj XXXXX. On mu ešte v ten deň doniesol jeho starý počítač bez monitoru a s XXXXX sa dohodol tak, že ten počítač je polovička splátky a druhú polovicu mu ešte vráti. Tento počítač, čo mu dal XXXXX predal za 4.000,- Sk. Potom prestal chodiť rovnako ako XXXXX do tej školy, bol v Anglicku a keď sa vrátil, snažil sa skontaktovať s XXXXX, aby mu vrátil zvyšok dlhu. Zistil, že býva na ubytovni PXXXXX, kde ho nenašiel. Potom ho stretol niekde na ihrisku a vtedy mu dal dobrovoľne 1.000,- Sk a potom sa pred ním zasa začal zatajovať. Asi po mesiaci ho našiel v byte u XXXXX, ktorý XXXXX zatajoval, avšak po vojdení do bytu videl viacero tenisiek, tak sa ho spýtal, či môže pozrieť k nemu do bytu a XXXXX našiel schovávať sa v kuchyni za chladničkou. Povedal mu, že čo si myslí, že či si má ten dlh odpísať z daní a nech mu vráti zvyšné peniaze, urobil prudký pohyb, akoby chcel ujsť a dal mu dve facky otvorenou dlaňou na líce a povedal mu, nech si sadne, že sa s ním chce normálne porozprávať. Povedal mu, či má nejaké doklady pri sebe, on mu povedal, že nie, že všetky má doma. Navrhol mu, že či zvyšný dlh nesplatí tak, že by zobral z Orange nejaký mobil a že tým by tento ich spor ukončili s čím XXXXX súhlasil, išiel si vziať domov doklady a na tmavozelenej Felícií, ktorá patrí jeho matke, ho zaviezol do Polusu, išiel s ním do predajne, pozreli si ponuku telefónov a rozhodli sa, že XXXXX zoberie Nokiu 6120, ktorý mobil vzal na seba a celý aj s príslušenstvom v krabici mu ho odovzdal. SIM kartu si asi aj s papiermi nechal XXXXX. On potom ten mobil predal asi za 3.000,- Sk v stánku oproti predajni Orange. Za týmto účelom mu vybavil potvrdenie o zamestnaní od svojho bratranca XXXXX, nakoľko toto bolo potrebné, aby XXXXX dali telefón. Odvtedy ho už nevidel. Milanovi nechcel nikdy ublížiť a to že mu dal dve facky nepovažuje za nejaké násilie, bol to iba prostriedok, aby sa prefetovaný XXXXX spamätal a vrátil mu peniaze. To, že mu pritom ako od neho pýtal peniaze povedal, že „XXXXX, vráť mi tie peniaze, lebo dostaneš“, nepovažuje za vážne mienenú vyhrážku, zmyslom bolo, ho v tej chvíli postrašiť, nikdy nemal úmysel ho zmlátiť. On si vždy uvedomoval svoju fyzickú prevahu nad ním, o čom svedčí tiež to, že nikdy nedošlo k žiadnemu zraneniu XXXXX, dal mu iba slabé facky. On nevedel, ako má od neho tie peniaze získať späť. XXXXX nevydieral, nevyvíjal na neho žiaden nátlak, že by mal dôvod báť sa o svoje zdravie alebo život.     

          Poškodený XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 52-60) ku skutku uviedol, že niekedy ku koncu druhého ročníka po skončení vyučovania cestou domov zo školy ho XXXXX dobehol a povedal mu, že na druhý deň mu má doniesť do školy 5.000,- Sk, na čo sa ho opýtal, za čo a on mu odpovedal, že keď nechce, aby sa mu niečo stalo, tak mu má doniesť tie peniaze. On mu povedal, že peniaze nemá, na čo mu odpovedal, že má tie peniaze nejako rýchlo zohnať a sľúbil mu, že mu tie peniaze dá, lebo sa ho bál, že by ho mohol zbiť. Snažil sa to naťahovať, povedal mu, že za nejakú dobu dostane peniaze za roznášanie novín a peniaze mu dá a myslí si, že sa dohodli, že za tri týždne mu dá tie peniaze. Keď uplynul termín, po uplynutí ktorého mu sľúbil dať tie peniaze, sa ho zvykol priebežne počas vyučovania pýtať, kedy mu tie peniaze dá, pričom boli prítomní aj iní spolužiaci, konkrétne XXXXX, XXXXX. Raz, keď mu na otázku, či má peniaze, odpovedal, že nemá, tak s ním rozhádzal lavice tak, že ho sotil do lavíc a hádzal s ním po triede. Asi v júni 2007 ho vylúčili zo školy. Potom ho stretol v českej pivnici, kedy tam bol spolu s XXXXX, ktorému XXXXX zatelefonoval a potom prišiel s tým, že XXXXX podal ruku, otočil sa k nemu a keď mu išiel podať ruku on, bez slova ho udrel asi trikrát do oblasti temena do hlavy, na čo padol na zem. Chalani nezasiahli, stáli asi meter od nich, takže museli všetko vidieť. Potom mu povedal, že prečo ho vodí za nos, prečo mu nedoniesol peniaze a on mu začal rozprávať, že peniaze nemá, že mu ich donesie neskôr. Chalani vedeli, že XXXXX od neho pýta nejaké peniaze, ale mysleli si, že mu nejaké dlží. Potom dodal, že zabudol povedať, že vtedy, keď XXXXX od neho pýtal peniaze prvýkrát tak mu zároveň povedal, že nesmie nikomu povedať, že peniaze mu nedlží, inak dostane bitku. Počas prázdnin roku 2007 stretol XXXXX na Vajnorskej v Bratislave, kde od neho zasa pýtal peniaze. On mu povedal, že nemá, na čo mu povedal, že nech niečo donesie z domu, čo mu dá do doby, kým mu peniaze nedonesie. On mu povedal, že má počítač s LCD monitorom v hodnote cca 16.000,- Sk, na čo ho poslal domov pre počítač, počas čoho ho čakal pred bránou spolu s jeho kamarátom, ktorého on nepozná. Počítač aj s monitorom doniesol dolu, naložili ho do auta - Honda Civic čiernej farby s pezinskou ŠPZ, ktorá patrila tomu jeho kamarátovi a stálo pri Steak house. On s tým súhlasil, že mu počítač prinesie, pretože sa mu vyhrážal bitkou. Konkrétne mu povedal, že ak nedonesie počítač, dostane bitku. On išiel pre počítač, lebo sa bál, že znovu dostane bitku. Opýtal sa ho, čo má povedať rodičom, a XXXXX mu povedal, že nech povie, že sa mu akože pokazil a že ho dal do opravy. Potom povedal, že on mu donesie svoj starý počítač a ten si dá domov. Starý počítač mu nikdy nedoniesol. Mama sa ho pýtala, že kde je počítač, najskôr klamal, že je v oprave, ale nakoniec jej povedal ako XXXXX od neho pýtal peniaze. Mame povedal, že je mu dlžný 8.000,- Sk, pretože dúfal, že mama  mu tie peniaze dá, aby mu dal XXXXX pokoj. On si dlh postupne zvyšoval, čo argumentoval tým, že jeho vyjde benzín z Pezinka do Bratislavy 300,- Sk, čiže nakoniec žiadal namiesto pôvodných 5.000,- Sk až 8.000,- Sk. Asi po trištvrte roku sa náhodne stretli, kde mu XXXXX povedal, že bol v Anglicku, preto ho nekontaktoval. On od XXXXX pýtal naspäť jeho počítač, na čo mu povedal, že ho dostane len ak mu donesie 8.000,- Sk. Povedal, že on nie je charita, že ho nemá naťahovať a má mu doniesť peniaze, lebo ho zbije. Potom ho niekedy odchytil XXXXX na ihrisku pri Kalinčiakovej v Bratislave, lebo vedel, že sa tam zvykne zdržiavať, kedy mu dal 1.000,- Sk. Bol tam na zelenej Felícií, ktorá patrila jeho matke. Pýtal peniaze, tak mu povedal, že mu niečo zoženie, keďže nechcel dostať bitku. Vtedy pracoval brigádne pri výkopových prácach, tak si bol vybrať zálohu vo výške 1.000,- Sk, ktoré mu dal. Potom sa pár týždňov skrýval, ale XXXXX ho nakoniec našiel u kamaráta XXXXX v byte. XXXXX najskôr klopal, potom mu XXXXX povedal, že už odišiel, ale XXXXX stále vyklopával a on sa dohodol s XXXXX, že sa u neho v byte schová. XXXXX potom otvoril a povedal mu, že je sám doma a že jeho mama príde o chvíľu, tak nech ide preč, na čo mu XXXXX povedal, že sa zdrží len dve minútky, že sa iba pozrie, či tam nie je niekde schovaný. XXXXX mu to nechcel dovoliť, ale XXXXX napriek tomu prehľadal byt a našiel ho. On sa XXXXX potom opýtal, že čo zasa ide robiť, sadol si na sedačku, kde ho XXXXX začal biť. On sedel a XXXXX ho začal biť, udrel ho viackrát, asi 5krát do oblasti hlavy, presne uviesť nevie, asi zatvorenou päsťou, ani ktorou rukou nevedel. Mal modrinu na ľavom oku. Rukami si kryl hlavu. Kolenom ho tiež kopol do hlavy. Na predlaktí pravej ruky mal tiež modrinu. Toto videl XXXXX, ktorý mu vravel, že nech to nerieši v jeho byte, nech idú von. Ako ho XXXXX prestal biť, hneď na to do bytu prišiel XXXXX kamarát a dve kamarátky a to XXXXX, XXXXX a XXXXX. Keď oni prišli, on ho už nebil ani pred nimi od neho nepýtal peniaze. Videli, že má monokel a pýtali sa ho, čo sa mu stalo. Povedal im, že mu to urobil XXXXX. XXXXX sa do neho potom začal obúvať, že čo keby zavolala policajtov, on sa jej smial do tváre. Potom mu povedal, že teraz pekne pôjdeš so mnou  do Orange a vytiahneš na svoje meno telefón, ktorý mi dáš a povedal, že chce Nokiu 6120, on s ním teda išiel do Orange do Polusu na Vajnorskej, kde mu telefón nevydali, nakoľko potrebovali potvrdenie o zamestnaní, ktoré nemal. Potom sa rozišli a XXXXX zobral tlačivo a povedal mu, že on zoženie pečiatku od zamestnávateľa a príde za ním, keď to bude mať potvrdené. Asi za dva-tri dni za ním prišiel XXXXX k XXXXX, nakoľko on v tom čase býval u XXXXX s tým, že má orazené tlačivo a môžu ísť vybrať telefón. Na tlačive bolo razítko nejakého XXXXX a firma mala názov ČV Vinosady. S XXXXX bol ešte ďalší chalan, ktorého meno uviesť nevie. On ich odviezol do Polusu. XXXXX mu povedal, že to má ísť vybaviť sám, že oni počkajú v aute. Zobral telefón, paušál 120, zmluvu riadne podpísal a telefón spolu so zmluvou odovzdal XXXXX. Potom ho odviezli domov a odišli preč. Neskôr prišiel za ním XXXXX znovu k XXXXX do bytu a znovu chcel, aby vytiahol ďalší telefón na svoje meno. On toto nechcel a znovu ho zbil. Bol pri tom iba XXXXX. Neboli to silné údery, len facky po hlave a líci. Modrinu nemal. Bol tam na zelenej Felícií, o ktorej povedal, že patrí jeho mame. Na aute ho zobral do Auparku a povedal mu, že má vybrať ten istý telefón v Orange a tiež, že potvrdenie od zamestnávateľa nepotrebuje, že by ho mali mať v databáze. On ho čakal v internetovej kaviarni vedľa Orange v Auparku. V Orange mu však povedali, že nemá zaplatenú faktúru za telefón, ktorý zobral minulý mesiac v Poluse a že keď uhradí faktúru, dajú mu ďalší telefón, skôr nie. Toto povedal XXXXX, na čo mu povedal, že dobre, ak sa nedá vytiahnuť ten telefón, má mu dať 3.000,- a potom mu už dá pokoj. Odviezol ho na Vajnorskú a odvtedy ho nevidel ani mu netelefonoval. Ďalej uviedol, že predmetný spor sa riešil tiež v škole, riaditeľ si ich oboch zavolal, bola tam aj jeho mama a triedna učiteľka XXXXX. Pred týmto stretnutím ho zastavil na chodbe a povedal mu, že musí povedať, že mu dlží peniaze, inak ho zbije. XXXXX na tom stretnutí hovoril, že mu dlží peniaze, čo on potvrdil, nakoľko sa bál. Povedal, že počítač mu vráti, keď mu dá dlžné peniaze. V škole sa to však nijako nevyriešilo. Od XXXXX si nikdy peniaze nepožičal, nikdy mu nič nedlhoval.

          XXXXX XXXXX (č. l. 66-70) k veci uviedol, že dňa 08. 07. 2008 bola v OD Polus City Center uzatvorená zmluva o pripojení číslo XXXXX, na základe ktorej bola vypožičaná sim karta, ku ktorej bolo priradené telefónne číslo 0918 249 304 a dodatok k zmluve, na základe ktorého bol predaný mobilný telefón Nokia 6120 klasik, IMEI: XXXXX na osobu XXXXX po predložení dvoch osobných dokladov, z toho jeden občiansky preukaz XXXXX, ktorý je uvedený v zmluve. Vedomosť o tom, že by predložil potvrdenie o zamestnaní nemá.

          XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 82-86) ku skutku uviedol, že o tom, že XXXXX od XXXXX pýtal peniaze vie, počul to, keď sa o tom bavili v triede, pričom vie, že XXXXX XXXXX dlžil peniaze dosť dlhú dobu a nič nerobil pre to, aby mu ich vrátil. Toto bolo viackrát, lebo mu tie peniaze dosť dlho dlžil. Potom sa XXXXX začal zatajovať a potom už prestal chodiť aj do školy. Kedy a kde XXXXX požičal peniaze, nevie. K fyzickému napádaniu XXXXX zo strany XXXXX povedal, že k tomu sa presne vyjadriť nevie, lebo to bolo dávno, nepamätal si, že by bol svedkom nejakého vyhroteného konfliktu medzi nimi. 

          XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 87-89) ku skutku uviedol, že o skutočnosti, že by XXXXX od XXXXX pýtal peniaze, nevie, len vie, že mali medzi sebou nevyrovnané účty. V škole počul, že XXXXX mal XXXXX vrátiť peniaze, koľko, však nevie. Že by XXXXX bil XXXXX nevidel, možné to je. 

           XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 90-92) k veci uviedol, že bol vtedy na tom byte u XXXXX, pričom si spomína len na to, že tam prišiel a v obývačke videl jemu neznámeho chalana, ktorý sa rozprával s tým XXXXX o nejakých 800,- Sk, ktoré mu mal dlžiť, alebo ho o ne oklamal. On hneď išiel do druhej izby, lebo tam nechcel byť. Ten chalan ho ťahal von, že tam sa o tom porozprávajú, XXXXX však ísť nechcel, potom mu ten chalan povedal, že ak nepôjde, tak na neho zavolá nejakých chlapcov, tak sa XXXXX zľakol a išiel s ním von, nasadli do nejakej tmavozelenej felície a odišli. Potom bol XXXXX preč asi jednu hodinu a keď sa vrátil si všimol, že bol sfoklovaný, mal monocle. On sa XXXXX pýtal, že čo to má znamenať, na čo mu povedal, že to má za tých 800,- Sk. 

          XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 95-97) k veci uviedol, že vie, že XXXXX dlžil peniaze, koľko a kedy mu požičal, však uviesť nevedel. Niekedy začiatkom leta 2008 prišiel XXXXX k nemu na byt na Plzenskej 4, kde bol aj s XXXXX v druhej izbe a XXXXX asi dával facky XXXXX, ktorý bol v jeho detskej izbe. Čo mu pri tom hovoril, uviesť nevedel. Potom si XXXXX zobral von a XXXXX sa asi po hodine vrátil, pričom uviedol, že bol vybrať telefón, ktorým to vlastne splatil v predajni Orange v Polus City Centre. Keď XXXXX prišiel mal monocle a bol taký zničený. XXXXX mu vravel, že už predtým mal s XXXXX konflikty, pretože mu dlžil peniaze. Raz ich videl tiež na Vajnorskej pred Steak house, kde si XXXXX odchytil XXXXX a púšťal sa do neho, že kde má peniaze a chcel ho biť. On sa vtedy medzi nich postavil, že nech ho nechá na pokoji.

          XXXXX do zápisnice o výsluchu (č. l. 106-110) k veci uviedla, že to bolo niekedy v lete v roku 2008, kedy ona s kamoškou XXXXX prišla do bytu kamaráta XXXXX, kde sa nachádzal XXXXX, XXXXX a XXXXX, o ktorom vie, že je z Pezinka a že predával trávu. Jej bol XXXXX nesympatický, lebo bol veľmi drzý. Ten byt Bystroňa je dvojgarzónka. XXXXX, keď jej otvoril, išiel do svojej izby a XXXXX stál chrbtom k nim a pozeral von oknom. XXXXX sedel na gauči pri okne. XXXXX, keď sa otočil smerom ku nej, videla, že má monokel na oku, na ktorom uviesť nevedela. Ona sa ho potom spýtala, čo to má na oku a XXXXX iba očami ukázal smerom k XXXXX. Ona hneď XXXXX povedala, že čo si o sebe myslí, že keď pride z Pezinka bude robiť zo seba veľkého chlapa. XXXXX jej potom povedal, že XXXXX je mu dlžný peniaze. Ona mu potom povedala, že buď zavolá na neho policajtov alebo nech okamžite vypadne preč. Potom  počula ako XXXXX hovoril XXXXX, že buď vyberie peniaze alebo si zoberie pôžičku, že proste chce peniaze. Zjavne ich debata začala ešte predtým ako prišli. Ona sa potom s XXXXX začala hádať, lebo nechcel odísť preč a potom asi po 15 minútach sa XXXXX rozhodol odísť, ale volal so sebou aj XXXXX, že majú ísť vybrať nejaký telefón. XXXXX sa ho zjavne bál, tak išiel s ním. XXXXX bol po celú dobu zalezený v izbe podľa nej z toho dôvodu, že sa bál XXXXX. XXXXX aj XXXXX sú slabších postáv a XXXXX je väčšej postavy. Potom, keď XXXXX s XXXXX odišli, XXXXX vyšiel z izby a povedal, že XXXXX ani nechcel pustiť dnu, ale dlho vyklopával na dvere a bál sa ho, tak ho pustil. XXXXX sa vrátil tak o 20 minút bez XXXXX a povedal, že žiaden telefón nakoniec nevybral, pretože mu ho nechceli dať. Ďalej uviedla, že počula o tom, že XXXXX vyhľadal XXXXX aj spolu s nejakým ďalším urasteným chlapom a donútili XXXXX vybrať telefón na nejaký paušál. XXXXX jej ukázal aj tú faktúru a povedal, že ju platiť nebude. Vie tiež o tom, že XXXXX, XXXXX neustále hľadal kvôli nejakým peniazom, XXXXX sa ho bál a dokonca sa pred ním aj schovával. Či XXXXX bol naozaj dlžný XXXXX peniaze, uviesť nevedela, nevedela, čo oni medzi sebou mali, ale bolo v ich partii všeobecne známe, že XXXXX vyhľadáva XXXXX a pýta od neho peniaze. 

          XXXXX, rod. XXXXX (triedna učiteľka) do zápisnice o výsluchu (č. l. 111-117) k veci uviedla, že pracovala ako učiteľka na škole, ktorú navštevovali ako XXXXX tak i XXXXX a bola im triednou učiteľkou. XXXXX bol dobrý žiak, pravidelne chodil do školy, nemal žiadne problémy, ani na praxi ani na teórií a bol obľúbený. XXXXX bol priemerný žiak, veľmi sa neučil, vedel byť arogantný k učiteľom, mal zníženú známku zo správania. Niekedy od októbra 2007 XXXXX začal vynechávať vyučovanie, čo nebolo u tohto žiaka bežné, preto sa nakontaktovala na jeho matku. S XXXXX sa rozprávala a on sa priznal, že od XXXXX si požičal väčšiu sumu peňazí, myslí si, že išlo o 10.000,-Sk, za ktorú sumu mal XXXXX dať XXXXX ako protihodnotu počítač za tú pôžičku. Nespomína si, k akému konfliktu medzi nimi došlo, vie len, že tam malo dôjsť k vydieraniu zo strany XXXXX. Kto jej o tomto vydieraní povedal, uviesť nevedela. Vie, že XXXXX sa bál chodiť do školy kvôli XXXXX. Či ho XXXXX bil, alebo kvôli čomu sa XXXXX bál, uviesť nevedela. Predmetný problem sa pokúšali riešiť aj na pôde školy, zorganizovala stretnutie za prítomnosti riaditeľa školy, matky XXXXX a zdá sa jej, že tam boli aj XXXXX s XXXXX. Chceli, aby prišlo medzi nimi k dohode, že XXXXX vráti XXXXX počítač a XXXXX mu nejakým spôsobom bude splácať tie peniaze. Od p. XXXXX sa vtedy dozvedela, že ten počítač stále vlastne spláca a nevedela, že ho XXXXX dal XXXXX. Následne prebehlo ešte jedno stretnutie za účelom vyriešenia veci za účasti p. XXXXX, ktorý bol podgurážený alkoholom a s XXXXX sa pohádal. Následne na to XXXXX ukončil štúdium na škole. Ďalej uviedla, že ich konflikt vznikol kvôli peniazom, že XXXXX si od XXXXX požičal peniaze, ktorý mu tie peniaze nevrátil a tak medzi nimi vznikol konflikt a XXXXX si od XXXXX vzal počítač, akým spôsobom si ho však vzal, uviesť nevie. Ono to bolo dohodnuté tak, že ak XXXXX XXXXX tie peniaze vráti, XXXXX dostane počítač naspäť. K vráteniu peňazí nedošlo a tak medzi nimi došlo ku konfliktu. Myslí si, že peniaze od neho pýtal slovne, že by ho k ich vydaniu nútil fyzicky, pri tom nikdy nebola. 

          XXXXX vo výsluchu (č. l. 118-120) k veci uviedla, že niekedy v lete v roku 2008 bola s XXXXX v byte u kamaráta XXXXX, kde bol ešte aj XXXXX, ktorého priezvisko uviesť nevedela. Pamätala sa, že tam prišiel ešte jeden chalan, ktorého nepoznala. V byte sa zdržala iba chvíľu, ale počas doby, čo tam bola sa nedialo nič zvláštne.

            XXXXX (riaditeľ školy) vo výsluchu (č. l. 121-125) k veci uviedol, že si pamätá, že ho oslovili rodičia XXXXX, aby pomohol pri riešení konfliktu, ktorý spočíval v tom, že ich synovi mal spolužiak XXXXX zobrať počítač, ktorý oni v tom čase ešte splácali a odmietol ho vrátiť s tým, že ich syn si od neho požičal peniaze a údajne ich nevrátil. XXXXX mu tvrdil, že XXXXX mu peniaze dlhuje, ale odmietol povedať, koľko peňazí, aké peniaze a za čo to boli peniaze. Taktiež mu povedal, že mu počítač nevráti, pokiaľ svoje peniaze nedostane späť. XXXXX jednal arogantne, necítil z neho žiadnu mieru pokory, nemal žiaden rešpekt. Následne robil konfrontáciu medzi rodičmi XXXXX a XXXXX, on počítač vrátiť odmietal a tiež bol k nim arogantný až natoľko, že takmer došlo k fyzickej konfrontácií medzi XXXXX a XXXXX starším. On si potom XXXXX zavolal a povedal mu, nech si hľadá inú školu, lebo žiaci s takýmto správaním na ich cirkevnej škole nemajú čo robiť. XXXXX zo školy odišiel a následne zmenil školu aj XXXXX.

Vykonaným dokazovaním bolo zistené, že obvinený svoje konanie odôvodňuje od počiatku tým, že poškodený mu dlžil finančnú hotovosť, avšak svoje konanie nevníma ako násilné a akékoľvek vydieranie popiera a to napriek skutočnosti, že sám vo svojej výpovedi uvádza, že v dvoch prípadoch a to jednak v českej pivnici a v byte u svedka XXXXX poškodeného XXXXX udrel, dal mu facky, ktorú skutočnosť potvrdili viacerí svedkovia. V súvislosti s obhajobou obvineného spočívajúcou v tom, že poškodený mu mal dlžiť peniaze, je potrebné uviesť, že existencia, či neexistencia predmetného dlhu je pre účely trestného konania bezpredmetná, nakoľko nikto nie je oprávnený za účelom splatenia svojho dlhu použiť prostriedky a konanie, ktoré je kvalifikované ako trestný čin. Poškodený akúkoľvek existenciu dlhu popiera a uvádza, že i k tomuto tvrdeniu o existencii dlhu bol zo strany obvineného donútený. Z uvedeného tak vyplýva, že existenciu dlhu si obvinený vymyslel za účelom zakryť svoje protiprávne konanie voči poškodenému pred ostatnými spolužiakmi a následne tiež pred triednou učiteľkou a rodičmi poškodeného v čase riešenia konfliktu na úrovni školy. 

V tejto súvislosti je tak nevyhnutné konštatovať, že rozsiahlym vyšetrovaním je spoľahlivo preukázané, že skutok sa stal, má znaky stíhaného trestného činu a z výsledkov vyšetrovania jednoznačne vyplýva, že skutok spáchal obvinený. Jedinou spornou otázkou, ktorá sa v priebehu vyšetrovania objasniť nepodarila, je skutočnosť, či poškodený obvinenému skutočne dlžil finančnú hotovosť, resp. či dlh vo forme finančnej hotovosti bol len zásterkou, pod ktorou obvinený od poškodeného vymáhal peniaze, resp. zásterkou, ktorou poškodený v dôsledku obavy z obvineného tohto pred ostatnými kryl. Uvedená skutočnosť na vyvodenie trestnej zodpovednosti voči obvinenému nemá žiadny zásadný vplyv. 

Rovnako mám za preukázané, že obvinený od poškodeného požiadal za účelom splatenia fiktívneho dlhu o počítač a nakoľko sa poškodený obvineného bál, tento mu priniesol. Uvedené konanie obvineného sa zopakovalo následne pri náhodnom stretnutí na ihrisku na Kalinčiakovej ulici, kde od neho obvinený žiadal 1.000,- Sk, ktoré mu poškodený v obave z neho, dal. Následne sa situácia vyhrocovala a nakoľko obvinený si bol vedomý svojej prevahy, o ktorej skutočnosti sa tiež vyjadril v rámci svojho výsluchu, a následne za účelom splatenia fiktívneho dlhu, aktívne vyhľadával poškodeného, o čom svedčí jeho výpoveď v časti, v ktorej uvádza, že mal podchytených rôznych ľudí, že keď ho niekde uvidia, dajú mu vedieť. Takýmto spôsobom sa dozvedel, že poškodený je v byte u XXXXX, kde prišiel a domáhal sa vstupu do bytu. Z vykonaného dokazovania je evidentné, že nielen poškodený, ktorý bol v čase príchodu obvineného v predmetnom byte, ale i samotný XXXXX, sa obvineného bál a do bytu ho vpustiť nechcel. Nakoniec však nakoľko bol neodbytný, do bytu ho vpustil. Poškodený sa však v dôsledku obavy z osoby obvineného v byte ukryl, aby ho nenašiel, pričom obvinený ho v byte nakoniec predsa len našiel a opätovne od neho žiadal splatenie „dlhu“, pričom počas toho ako poškodený sedel na gauči ho fyzicky napadol a následne za účelom jeho splatenia mu navrhol jeho splatenie službou v podobe uzavretia zmluvy so spoločnosťou Orange Slovensko a. s. a na ňu nadväzujúceho vybratia mobilného telefónu, čomu sa poškodený podvolil a išiel s ním do predajne Orange do Polus City Center. Predajca v predajni mu však povedal, že za účelom uzavretia zmluvy je potrebné potvrdenie od zamestnávateľa, ktorú skutočnosť poškodený odprezentoval obvinenému a obvinený predmetné potvrdenie zabezpečil. Po jeho zabezpečení dňa 08. 07. 2008 opätovne kontaktoval poškodeného za účelom splnenia dohodnutej „služby“, poškodeného vozidlom doviezol do OD Polus, pričom počas jeho prítomnosti v predajni, poškodeného čakal na parkovisku vo vozidle. Potom ako sa poškodený vrátil, predmetný mobilný telefón mu odovzdal a obvinený tento predal. Následne približne v období august 2008 obvinený po predchádzajúcej skúsenosti žiadal poškodeného o opätovné vybratie rovnakého mobilného telefónu z predajne Orange v OD Aupark, čo sa však nepodarilo, nakoľko bolo zistené, že na meno poškodeného spoločnosť eviduje nesplatené pohľadávky. 

Z vykonaného dokazovania tak vyplýva, že obvinený poškodeného považoval za lacnú obeť, uvedomujúc si jednak svoju fyzickú ako aj psychickú prevahu, ktorú využíval za účelom zabezpečenia si prísunu finančných prostriedkov, nakoľko si uvedomoval, že poškodený mal z neho strach. Z vykonaného dokazovania jednoznačne vyplýva, že obvinený poškodeného použitím fyzického a psychického násilia nútil, aby mu vydal finančné prostriedky a nakoľko ich poškodený nemal, resp. nemal možnosť ich zabezpečiť a dať ich obvinenému, žiadal od neho do zálohu počítač a následne mobilný telefón, na ktorý uzavrel zmluvu, ako splátku dlhu.  Uvedenému záveru vo viacerých svojich častiach nasvedčuje výpoveď samotného obvineného ako aj poškodeného a súčasne výpoveď viacerých svedkov, ktorí v prípravnom konaní skutočnosť, že obvinený bol voči poškodenému násilný, potvrdili.

             Podľa § 215 odsek 2 písmeno a) Tr. por., prokurátor môže zastaviť trestné stíhanie, ak je trest, ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený. 

             Podľa § 189 odsek 1 Tr. zák., kto iného násilím, hrozbou násilia alebo hrozbou inej ťažkej ujmy núti, aby niečo konal, opomenul alebo trpel, potrestá sa odňatím slobody na dva roky až šesť rokov.

           Podľa § 42 odsek 1 Trestného zákona, ak súd odsudzuje páchateľa za trestný čin, ktorý spáchal skôr, ako bol súdom prvého stupňa vyhlásený odsudzujúci rozsudok za iný jeho trestný čin, uloží mu súhrnný trest podľa zásad na uloženie úhrnného trestu. 

          Podľa § 42 odsek 2 Trestného zákona, spolu s uložením súhrnného trestu súd zruší výrok o treste uloženom páchateľovi skorším rozsudkom, ako aj všetky ďalšie rozhodnutia na tento výrok obsahovo nadväzujúce, ak vzhľadom na zmenu, ku ktorej došlo zrušením, stratili podklad. Súhrnný trest nesmie byť miernejší ako trest uložený skorším rozsudkom. V rámci súhrnného trestu súd uloží trest straty čestných titulov a vyznamenaní, trest straty vojenskej a inej hodnosti, trest prepadnutia majetku, peňažný trest, trest prepadnutia veci alebo trest zákazu činnosti, ak bol taký trest uložený už skorším rozsudkom a ak tomu nebráni ustanovenia § 34 odsek 7. 

          Podľa § 42 odsek 3 Trestného zákona, ustanovenie o súhrnnom treste sa nepoužije, ak skoršie odsúdenie je takej povahy, že sa na páchateľa hľadí, ako keby nebol odsúdený. 

          Podľa § 44 Trestného zákona, súdu upustí od uloženia súhrnného trestu podľa § 42 alebo od uloženia ďalšieho trestu podľa § 43, ak pokladá trest uložený skorším rozsudkom na ochranu spoločnosti a nápravu páchateľa za dostatočný. 

          Obvinený bol rozsudkom Okresného súdu XXXXX zo dňa 29. 07. 2013 pod spisovou značkou 2T 147/13, právoplatný dňa 29. 07. 2013 odsúdený za zločin podľa § 323 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno a) Trestného zákona k súhrnnému nepodmienečnému trestu odňatia slobody v trvaní 6 rokov so zaradením na jeho výkon do ústavu s minimálnym stupňom stráženia, pričom trest uložený rozsudkom Okresného súdu Galanta zo dňa 14. 12. 2011 pod spisovou značkou 1T 274/11, právoplatný dňa 14. 12. 2011, ktorým bol odsúdený za zločin lúpeže podľa § 20 k § 188 odsek 1, odsek 2 písmeno b), písmeno c) Tr. zák. a bol mu uložený nepodmienečný trest odňatia slobody v trvaní 4 roky 8 mesiacov v ústave na výkon trestu s minimálnym stupňom stráženia, bol zrušený. 

          Preštudovaním predloženého vyšetrovacieho spisu bolo zistené, že v prípade nastoleného trestného stíhania obvineného pre skutok právne kvalifikovaný ako zločin vydieranie podľa § 189 odsek 1 Tr. zák., na tom skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia, prichádza do úvahy upustenie od uloženia súhrnného trestu vzhľadom na rozsudok Okresného súdu XXXXX zo dňa 29. 07. 2013, sp. zn. 2T 147/13, právoplatný dňa 29. 07. 2013, ktorým bol obvinenému uložený nepodmienečný trest odňatia slobody vo výmere 6 rokov so zaradením na jeho výkon do ústavu s minimálnym stupňom stráženia, pričom vychádzajúc zo zaužívanej praxe súdov by v prípade podania obžaloby na obvineného nebol uložený súhrnný trest, ale s najväčšou pravdepodobnosťou by súd podľa § 42 Tr. zák. upustil od uloženia súhrnného trestu.  

          V nadväznosti na uvedené zastávam názor, že trest odňatia slobody vo výmere 6 rokov so zaradením do ústavu na jeho výkon s minimálnym stupňom stráženia, ktorý bol obvinenému uložený rozsudkom Okresného súdu XXXXX, pod sp. zn. 2T 147/13, právoplatným dňa 29. 07. 2013, ktorý v súčasnosti vykonáva v Ústave na výkon trestu odňatia slobody XXXXX s dátumom pravdepodobného ukončenia výkonu trestu ku dňu 11. 08. 2017, je najmä s prihliadnutím na uplynutie času od spáchania stíhaného skutku na ochranu spoločnosti a nápravu páchateľa, dostatočný.

          Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti tak možno konštatovať, že trestné stíhanie vedené proti obvinenému pre zločin vydieranie podľa § 189 odsek 1 Tr. zák.  OR PZ BA III, OKP, 1.VYS pod ČVS:ORP-155/1-OVK-B3-2008 nie je ďalej účelné a hospodárne, pretože trest ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, je celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre zločin útok na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno a) Trestného zákona už právoplatne uložený, v dôsledku čoho bolo rozhodnuté tak ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.) Ak obvinený vyhlási do 3 dní odo dňa doručenia, že na prejednaní veci trvá, bude sa v trestnom stíhaní pokračovať.

JUDr. Linda Helingerová
prokurátorka