Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3 	

Sp. zn. : 1 Pv 705/14/1103	Bratislava III, 4.12.2014
EEČ : 2-10-344-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol.  
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 217 odsek 1 Trestného poriadku vyslovujem, že obvinení:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
sa v skúšobnej dobe, určenej uznesením prokurátora Okresnej prokuratúry XXXXX III zo dňa 4.12.2014, spisová značka 1 Pv 705/14/1103, ktorým podľa § 216 odsek 1 Trestného poriadku podmienečne zastavil trestné stíhanie, osvedčili.
Podľa ustanovenia § 217 odsek 4 Trestného poriadku právoplatnosťou tohto rozhodnutia alebo uplynutím lehoty uvedenej v odseku 2 nastávajú účinky zastavenia trestného stíhania (§ 9 odsek 1, písmeno e).
v presne neustálenú dobu od 07.40 h do 14.45 h dňa 19.04.2011 v Senci na Štúrovej ulici č. 819/42 vošli na riadne oplotený a uzatvorený pozemok pri rodinnom dome, v spondej časti v oblasti zaisťovania poškodili rám uzamknutých garážových dverí, následne tam nájdeným pilníkom poškodili plastové terasové dvojkrídlové dvere v spodnej časti rámu, vnikli do interiéru rodinného domu, kde poškodili fax nezistenej značky a typu, potom z tohto domu odcudzili 1 kus plazmový televízor zn. SAMSUNG čiernej farby, neznámeho typu a výrobného čísla s uhlopriečkou 62 cm, 1 ks DVD a video prehrávač zn. TOSHIBA striebornej farby neznámeho typu a výrobného čísla, 1 ks notebook neznámeho typu a výrobného čísla, 1ks hifi vežu zn. PHILIPS mikro system MCM 394 model 394/12, výrobné číslo: NS1A0803000712 striebornej farby s jedným reproduktorom model 394, sériové číslo: P0801803, 1 ks hudobná veža značky LG, typ mikro hifi system FA 162, model D0U, výrobné číslo: 710HZCS004019, 1 ks mobilný telefón značky SAMUSNG čiernej farby, neznámeho typu a výrobného čísla, 1 ks hodinky s koženým remienkom bledo hnedej farby neznámej značky, čím týmto svojím konaním spôsobili poškodenému XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX, škodu odcudzením vecí vo výške 2.810 eur a škodu poškodením vo výške 876 eur,      

Uznesením prokurátora Okresnej prokuratúry XXXXX III zo dňa 4.12.2014, spisová značka 1 Pv 705/14/1103, bola určená skúšobná doba pre jednotlivých obvinených nasledovne:
1.	XXXXX, dátum narodenia: XXXXX 
18 mesiacov
2.	XXXXX, dátum narodenia: XXXXX 
18 mesiacov
Odôvodnenie:
Dňa 27.12.2012 vydal prokurátor Okresnej prokuratúry Pezinok uznesenie pod č.k. 2 Pv 369/11-17, ktorým podľa § 216 ods. 1 Trestného poriadku podmienečne zastavil trestné stíhanie vedené proti obvineným: XXXXX, narodený XXXXX v XXXXX, XXXXX a mladistvý XXXXX, narodený XXXXX v Bratislave, trvale bydliskom VXXXXX XXXXX (ďalej aj len „obvinení“), a to pre spáchanie prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. a), ods. 3 písm. a) Trestného zákona spáchaného v jednočinnom súbehu s prečinom poškodzovania cudzej veci podľa § 245 ods. 1 Trestného zákona a prečinu porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1 Trestného zákona, spolupáchateľstvom podľa § 20 Trestného zákona, na tom skutkovom základe, ako je tento uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia, pričom obvineným bola zároveň v uznesení o podmienečnom zastavení trestného stíhania podľa § 216 ods. 2 Trestného poriadku určená skúšobná doba v trvaní 18 (osemnásť) mesiacov. Súčasne bola podľa § 216 ods. 3 Trestného poriadku (ďalej len „Tr. por.“) obom obvineným uložená povinnosť, aby v priebehu skúšobnej doby poškodenému XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX (ďalej len „poškodený“) uhradili spôsobenú škodu v rozsahu uvedenom v Dohode o náhrade škody zo dňa 28.05.2012.   

Podľa § 216 ods. 2 Tr. por. v uznesení o podmienečnom zastavení trestného stíhania sa určí obvinenému skúšobná doba na jeden rok až päť rokov. Skúšobná doba sa začína právoplatnosťou uznesenia o podmienečnom zastavení trestného stíhania.

	Podľa § 216 ods. 3 Tr. por. obvinenému, ktorý uzavrel s poškodeným dohodu o náhrade škody, sa v uznesení o podmienečnom zastavení trestného stíhania uloží, aby škodu v priebehu skúšobnej doby uhradil.

Uznesenie o podmienečnom zastavení trestného stíhania nadobudlo právoplatnosť dňa 27.02.2013. Skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania uplynula dňom 27.08.2014.

	Podľa § 217 ods.1 Trestného poriadku ak obvinený v priebehu skúšobnej doby viedol riadny život, splnil povinnosť nahradiť spôsobenú škodu a vyhovel aj ďalším uloženým obmedzeniam a povinnostiam, prokurátor rozhodne, že sa obvinený osvedčil. Inak rozhodne, a to aj počas skúšobnej doby, že sa v trestnom stíhaní pokračuje. O osvedčení alebo o pokračovaní v trestnom stíhaní vydá uznesenie.

	Za účelom postupu podľa § 217 ods. 1 veta druhá Trestného poriadku si prokurátor po uplynutí skúšobnej doby vyžiadal od príslušných orgánov na osobu obvinených odpis z registra trestov, lustráciu zo systému AVÍZO a výpis z priestupkového registra. 
	Z uvedených listinných podkladov bolo zistené, že obvinení neboli počas plynutia skúšobnej doby právoplatne odsúdení pre spáchanie iného trestného činu a ani v súčasnosti nie je proti obvineným vedené žiadne iné trestné stíhanie. 
Taktiež bolo zistené, že obvinení počas plynutia skúšobnej doby (od 27.02.2013) neboli sankcionovaní pre spáchanie žiadneho priestupku, ktorého povaha by bola nezlučiteľná s domnienkou vedenia riadneho života. To znamená, že obaja obvinení počas plynutia skúšobnej doby podmienečného zastavenia trestného stíhania viedli riadny život. 

	Problematickým bodom v posudzovanej veci je však posúdenie okolnosti úhrady spôsobnej škody, ktorá mala poškodenému vzniknúť ako dôsledok protiprávneho konania obvinených. 

	V prvom rade je potrebné zdôrazniť, že je nevyhnutné rozlišovať medzi pojmom „škoda“ v zmysle § 124 a nasl. Trestného zákona (ďalej len „Tr. zák.“), ktorý má predovšetkým hmotno-právny význam a je jedným zo zákonných znakov viacerých trestných činov upravených v Tr. zák. Správne určenie druhu a rozsahu (výšky) vzniknutej škody potom determinuje správne právne posúdenie stíhaného skutku, najmú z hľadiska naplnenia kvalifikovaných skutkových podstát dotknutých trestných činov. Naproti tomu slovné psojenie „nárok na náhradu škody, ktorá bola spôsobená trestným činom“ je potrebné chápať ako procesné oprávnenie (nárok) poškodeného subjektu, ktorý má význam predovšetkým v trestnom procese, kde sa o tomto nároku koná a rozhoduje zákonom predpísaným spôsobom. Podmienkou tohto rozhodovacieho procesu však je, aby poškodený nárok na náhradu škody, ktorá bola trestným činom spôsobená, uplatnil čo do dôvodu a výšky, najneskôr do skončenia vyšetrovania resp. skráteného vyšetrovania. Zároveň platí, že výška vzniknutej škody, ktorá bola trestným činom spôsobená, nemusí vždy korešpondovať s nárokom poškodeného na jej náhradu. Pokiaľ je výška trestným činom spôsobnej škody spoľahlivo v zmysle § 126 Tr. zák. zistená, ostáva táto nemenná aj v priebehu trestného konania. Uvedené však nemusí platiť v prípade nároku poškodeného na náhradu škody, ktorý sa môže počas trestného konania meniť v závislosti od rôznych faktorov. Najbežnejším spôsobom zaniká nárok poškodeného na náhradu škody voči obvinenému v trestnom konaní vtedy, keď obvinený vzniknutú škodu poškodenému v plnom rozsahu uhradí. Nárok poškodeného na náhradu škody v trestnom konaní však môže zaniknúť (alebo sa môže znížiť) aj v dôsledku iných skutočností, ktoré nemajú svoj základ v konaní obvineného. Pôjde najmä o situácie, pokiaľ je napríklad poškodenému odcudzená nejaká vec a táto je následne vypátraná políciou a následne je v nepoškodenom stave vrátená poškodenému. Samozrejme, poškodený môže aj v takejto situácii uplatňovať aj inú než majetkovú škodu (napr. psychickú ujmu), ale pokiaľ tomu tak nie je, nemožno obvineného zaväzovať na náhradu takejto škody, keďže predmetný nárok bol medzičasom uspokojený (škoda bola de facto uhradená, alebo lepšie povedané odstránená).       
       
	Pokiaľ teda ide o nárok poškodeného na náhradu škody, ktorá mu bola trestnou činnosťou obvinených spôsobená, tak k tomu uvádzam nasledovné:

	Dňa 28.05.2012 uzavreli poškodený a obaja obvinení v rámci mediačného konania pred probačným a mediačným úradníkom Okresného súdu Pezinok „Dohodu o náhrade škody uzatvorenú pre účely podmienečného zastavenia trestného stíhania podľa § 216 Tr. por.“ (ďalej len „Dohoda“). V zmysle tejto dohody sa obvinení zaviazali, že uhradia poškodenému škodu v celkovej výške 6.000 eur, a to tak, že každý z obvinených uhradí sumu 3.000 eur na číslo účtu poškodeného č. XXXXX, pričom obvinenému mlad. XXXXX bolo umožnené, aby svoju časť záväzku uhradil v pätnástich splátkach po 200 eur, počnúc mesiacom jún roku 2012.
	
Z dokladov, ktoré predložil poverený príslušník PZ prokurátorovi na účely preskúmania splnenia vyššie uvedenej povinnosti obvinených, bolo zistené, že obvinený XXXXX si svoju povinnosť - uhradiť poškodenému časť škody vo výške 3.000 eur, v celom rozsahu splnil dňa 30.11.2012. To znamená, že obv. XXXXX uhradil poškodenému celý svoj záväzok vo výške 3.000 eur. Naproti tomu obvinený mlad. XXXXX uhradil prostredníctvom svojej matky poškodenému len sumu vo výške 400 eur, a to platbami realizovanými dňa 23.07.2012 a 22.08.2012. Celkovo bola teda poškodenému od obvinených uhradená suma vo výške 3.400 eur. 

Pre úplnosť k veci dodávam, že ohľadom zistenia vykonanej úhrady od obvinených, vyzval prokurátor písomným podaním pod č.k. 1 Pv 705/14/14/1103-14 zo dňa 16.10.2014 aj samotného poškodeného, ktorý na túto písomnú výzvu reagoval písomným podaním zo dňa 24.10.2014, kde uviedol, že „ vyplatenie pohľadávky sa neuskutočnilo do dnešného dňa.“   

Na tomto mieste je však nevyhnutné poukázať na skutočnosť, že určenie rozsahu vzniknutej škody, ktorá bola poňatá v Dohode zo dňa 28.05.2012, nebolo zo strany probačného a mediačného úradníka vykonané správne. Táto skutočnosť zrejme ostala prehliadnutá aj v rámci vydávania uznesenia podľa § 216 Tr. por. 

Konkrétne z obsahu Dohody zo dňa 28.05.2012 vyplýva, že škoda vo výške 6.000 eur bola zo strany mediačného a probačného úradníka, evidentne prevzatá z uznesenia o začatí trestného stíhania zo dňa 19.04.2014. Toto uznesenie totiž rovnako ako predmetná Dohoda špecifikuje výšku škody na odcudzených veciach vo výške 5.350 eur a škodu vo výške 700 eur, ktorá mala vzniknúť poškodením vecí. V rámci vydávania uznesenia o začatí trestného stíhania bola táto škoda predbežne ustálená najmä na základe výpovede poškodeného. V ďalšom konaní bola však výška vzniknutej škody aj na podklade zabezpečeného odborného vyjadrenia (4.l. 49-52 vyš. spisu) postupom podľa § 141 ods. 1 Tr. por. stanovená na 2.810 eur (škoda na odcudzených veciach) a 876 eur (škoda, ktorá vznikla poškodením vecí). 

Pre úplnosť k veci dopĺňam, že poškodený v rámci svojho výsluchu dňa 11.05.2011 dokonca svoj nárok na náhradu škody oproti svojmu výsluchu zo dňa 19.04.2011 navýšil (dňa 19.04.2011 uplatnil nárok na náhradu škody v súhrnnej výške 6.050 eur), keďže dňa 11.05.2014 uplatnil jednak nárok vo výške 5.655 eur ako škodu na odcudzených veciach a nárok 700 eur, ktorý mal zodpovedať škode, ktorá vznikla poškodením vecí. K odcudzeným veciam však žiadne doklady o úhrade a ani iné písomné podklady nepredložil. To znamená, že objektívne bola počas vykonaného skráteného vyšetrovania výška škody vo veci postupom podľa § 141 Tr. por. stanovená v súhrne na sumu 3.686 eur (2.810 eur + 876 eur). Tejto skutočnosti zodpovedá aj znenie skutkovej vety uznesenia o podmienečnom zastavení trestného stíhania podľa § 216 Tr. por. zo dňa 27.12.2012. No napriek tomuto poznatku, boli obaja obvinení zaviazaní nahradiť poškodenému sumu 6.000 eur, hoci na to nebol vo vyšetrovacom spise zákonný podklad. 

V tomto smere dopĺňam, že tvrdenie poškodeného ohľadom výšky jemu vzniknutej škody na účely jej stanovenia podľa § 126 Tr. zák. nemôže byť smerodajné, obzvlášť za situácie, pokiaľ je takéto vyčíslenie pochybné. Totiž ustálenie rozsahu vzniknutej škody na účely ust. § 125 ods. 1 Tr. zák., musí byť náležité vykonané zmysle § 126 Tr. zák. To znamená, že subjektívne vyjadrenie poškodeného ohľadom rozsahu jemu vzniknutej škody bolo potrebné aj v nastolenej veci verifikovať v rámci ust. § 126 ods. 3 Tr. zák. (na podklade odborného vyjadrenia), keďže vyčíslenie škody poškodeným sa javilo ako zjavne nadhodnotené (navýšené). Z oboch zápisníc o výsluchu poškodeného totiž vyplýva, že uplatnil napríklad nárok na náhradu škody vo výške 2.000 eur za plazmový televízor s uhlopriečkou 62 cm, taktiež uplatnil sumu 2.000 eur za notebook neznámeho typu a značky, ktorý mal zakúpiť v roku 2010 a napríklad za DVD a video prehrávač uplatnil nárok na náhradu škody vo výške 1.000 eur. Všetky tieto uplatnené sumy možno považovať za výrazne nadhodnotené a nezodpovedajúce skutočným cenám daných výrobkov v čase ich kúpi. 

Rovnako je nevyhnutné zdôrazniť, že poškodený v rámci svojich výsluchov dňa 19.04.2011 a dňa 11.05.2011 uplatnil len nárok na náhradu majetkovej škody, ktorá mu vznikla odcudzením a poškodením vyššie opísaných vecí. To znamená, že poškodený si v zmysle § 46 ods. 1, ods. 3 Tr. por. neuplatnil nárok na náhradu inej škody (napr. nemajetkovej). S poukazom na ust. § 46 ods. 3 Tr. por. teda poškodený uplatnil iba nárok na náhradu jemu vzniknutej majetkovej škody, a preto nebolo možno rozhodovať o prípadnom inom nároku poškodeného na úhradu inej než majetkovej škody.         

V súhrne konštatujem, že ustálenie skutočnej výšky vzniknutej škody musí byť vždy náležite vykonané v zmysle § 2 ods. 10 Tr. por., a to ako každá iná relevantná skutková okolnosť (za tým účelom, aby mohlo byť vydané zákonné rozhodnutie). Nemožno sa preto stotožniť s určením rozsahu škody, ktorú v rámci mediačného konania stanovil probačný a mediačný úradník, keďže táto nemá svoj odraz v skutkovom stave veci. 

V súhrne možno preto konštatovať, že na podklade vykonaného dokazovania mala byť vzniknutá škoda určená vo výške 3.686 eur (2.810 eur + 876 eur) a na náhradu tejto mali byť obvinení zaviazaní. Tento záver však nemá žiadny vplyv na právnu kvalifikáciu stíhaného skutku, čo znamená, že pôvodne určená právna kvalifikácia skutku ostáva nezmenená. 

Ako bolo uvedené vyššie, obvinení poškodenému počas plynutia skúšobnej doby uhradili sumu 3.400 eur, avšak ďalej je nevyhnutné dodať, že časť vecí, ktoré boli poškodenému dňa 19.04.2011 odcudzené, mu boli dňa 23.07.2011 postupom podľa § 97 ods. 1 Tr. por. vrátané. Konkrétne sa jednalo o 1 ks hifi vežu zn. PHILIPS mikro system MCM 394 model 394/12, výrobné číslo:NS1A0803000712 striebornej farby s jedným reproduktorom model 394, sériové číslo: P0801803 a 1 ks hudobná veža značky LG, typ mikro hifi system FA 162, model D0U, výrobné číslo: 710HZCS004019. Hodnota týchto dvoch vecí bola odborným vyjadrením stanovená na sumu 500 eur (200 eur za vežu značky PHILIPS a 300eur za vežu značky LG).  Nakoľko boli tieto veci poškodenému v pôvodnom stave vrátené (teda nepoškodené), nebolo preto možné v tejto časti jeho nároku o ňom rozhodovať v tom smere, že by mu bol priznaný ako dôvodný. To znamená, že nárok na náhradu škody vo výške 3.686 eur bolo potrebné znížiť o sumu 500 eur, čo vo výsledku predstavuje sumu 3.186 eur. Obvinení boli preto poškodenému povinní uhradiť len škodu vo výške 3.186 eur. Túto povinnosť si obvinení počas skúšobnej doby splnili, nakoľko spoločne uhradili poškodenému sumu 3.400 eur. 

Na veci nič nemení ani skutočnosť, že obvinený XXXXX si splnil svoju povinnosť voči poškodenému v rozsahu 3.000 eur a obvinený XXXXX len vo výške 400 eur. Obaja obvinení totiž pri posudzovanom skutku konali ako spolupáchatelia podľa § 20 Trestného zákona, a preto na náhradu vzniknutej škody mali byť zaviazaní solidárne (spoločne a nerozdielne), a to podľa zásad uvedených v § 438 ods. 1 Občianskeho zákonníka. Pokiaľ ide o vzájomne vyporiadanie sa o už uhradenej sume medzi obvinení, tu platí ust. 439 Občianskeho zákonníka. Na strane druhej pokiaľ ide o sumu, ktorá bola už medzičasom poškodenému uhradená a ktorá prevyšuje sumu 3.186 eur (suma 214 eur), tak táto suma môže byť predmetnom vzájomného vyporiadania medzi dotknutými stranami v zmysle príslušných ustanovení Občianskeho zákonníka. 

Súčasne k veci dodávam, že pokiaľ poškodený nesúhlasí s výškou rozsahu jemu vzniknutej škody, nie je daná žiadna zákonná prekážka, aby tento svoj ďalší nárok uplatňoval cestou občianskeho súdneho konania. 

Nad rámec vyššie uvedeného, k prípadu uvádzam, že aj z gramatického výkladu ust. § 217 ods. 1 Tr. por., najmä zo slovného spojenia „splnil povinnosť nahradiť spôsobenú škodu“ jasne vyplýva, že obvinení majú povinnosť uhradiť spôsobenú škodu, ktorá reálne vznikla. V opačnom prípade, pokiaľ by boli obvinení nútení uhradiť škodu v rozsahu v určenom v Dohode, išlo by o zjavne neodôvodnený postup. 

V prípade, že by bolo na účely rozhodovania podľa § 217 ods. 1 Tr. por. izolovane od ostatných okolností prípadu posudzované, či obvinení (týka sa to len obvineného XXXXX) v celom rozsahu uhradili škodu v zmysle uzavretej Dohody zo dňa 28.05.2012, tak potom by išlo o výslovný právny formalizmus. Určitú právnu normu nemožno mechanicky aplikovať len s poukazom na jej doslovný obsah, ale aj s prihliadnutím na jej účel a zmysel.               
	   
	Vzhľadom na vyššie uvedené okolnosti, som preto v súlade s ustanovením § 217 ods. 1 Tr. por. rozhodol tak, že sa obvinení v skúšobnej dobe podmienečného zastavenia trestného stíhania osvedčili, nakoľko viedli riadny život a škodu, ktorá poškodenému reálne vznikla, uhradili.  

	Podľa § 217 ods. 4 Tr. por. právoplatnosťou uznesenia o tom, že sa obvinený osvedčil, alebo uplynutím lehoty podľa odseku 2 nastávajú účinky zastavenia trestného stíhania podľa § 9 ods. 1 písm. e) Tr. por. 
 
	Právoplatnosťou uznesenia v zmysle § 217 ods. 1 Tr. por. nastávajú právne účinky v zmysle § 9 ods. 1 písm. e) Tr. por. To znamená, že pre stíhaný skutok obvinených už nemožno opätovne viesť trestné stíhanie a má zato, že ich stíhanie bolo zastavené.   

	Podľa § 9 ods. 1 písm. e) Tr. por. trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak ide o osobu, proti ktorej sa skoršie stíhanie pre ten istý skutok skončilo právoplatným rozsudkom súdu alebo bolo právoplatne zastavené, podmienečne zastavené a obvinený sa osvedčil alebo sa skončilo schválením zmieru a zastavením trestného stíhania, ak rozhodnutie nebolo v predpísanom konaní zrušené.

Z vyššie citovaných ust. Tr. por. vyplýva, že právoplatnosťou uznesenia v zmysle § 217 ods. 1 Trestného poriadku nastávajú právne účinky v zmysle § 9 ods. 1 písm. e) Tr. por. To znamená, že pre stíhaný skutok obvinených už nemožno opätovne viesť trestné stíhanie a má zato, že ich stíhanie bolo zastavené, pričom na osoby obvinených sa hľadí, akoby nikdy trestané neboli.  

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ondrej Repa
prokurátor