Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3

Sp. zn. : 4 Pv 408/13/1103	Bratislava III, 11.11.2014
EEČ : 2-10-3-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu Bratislava, Odboru všeobecnej vnútornej správy, 

v čase medzi 21.45 hod. až 22.00 hod. d¨ľa 06.02.2013 v Bernol¨˘kove na XXXXX na dvore pred rodinným domom č. XXXXX fyzicky napadol poškodenú XXXXX a to tak, že ju oboma rukami chytil za bundu a sácal s ¨ľou, pričom následne ju celou silou sotil na zem v dôsledku čoho poškodená spadla na chrbát a poranila si pri páde hlavu v temennej časti, ľavú ruku v oblasti zápästia a chrbticu v krížovej a krčnej oblasti, čím svojim konaním spôsobil poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX zlomeninu dolného konca vretennej kosti v ľavom zápästí, bolesti a poranenie vlasatej časti hlavy a blokáciu chrbtice, ktoré zranenia si vyžiadali lekárske ošetrenie a následnú liečbu,  

nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník PZ Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Senci, odboru poriadkovej polície, Oddelenia PZ Bernolákovo uznesením pod sp.zn. ORP-149/BE-SC-2012 zo d¨ľa 14.03.2013 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre prečin ublíženie na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona a následne po obdržaní znaleckého posudku z odboru zdravotníctvo, odvetvie chirurgia uznesením zo d¨ľa 19.06.2013 podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.  
Nakoľko v priebehu skráteného vyšetrovania obvinený XXXXX nastúpil do výkonu trestu od¨ľatia slobody, predmetn¨˘ trestn¨˘ vec bola v zmysle ˇě 200 ods. 2 p¨Şsm. a) Trestn¨¦ho poriadku odst¨˛pen¨˘ Okresn¨¦mu riaditeľstvu PZ v Senci, Odboru kriminálnej polície, 1. Oddelenie vyšetrovania. 

 	Po skončení vyšetrovania predložil vyšetrovateľ PZ na tunajšiu súčasť vyšetrovací spis spoločne s návrhom na podanie obžaloby, pričom po preskúmaní obsahu spisového materiálu a dôvodnosti navrhovaného postupu v merite veci som dospela k záveru, že výsledky vyšetrovania v posudzovanej veci preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom a preto je nevyhnutné proti obvinenému XXXXX postupovať v zmysle § 214 ods. 1 Trestného poriadku. 
	
	Z vyšetrovacieho spisu totižto vyplývajú nasledovné skutočnosti: 

	Obvinený XXXXX ( č.l. 7-10) ku skutku bližšie uviedol, že d¨ľa 06.02.2013 sa na dvore rodinn¨¦ho domu v Bernol¨˘kove poh¨˘dal so svojou družkou XXXXX, u ktorej vtedy býval, pričom družka po hádke odišla do domu. On chcel ísť následne za ¨ľou dovn¨˛tra, avšak pani XXXXX – matka družky – mu skrížila cestu, chytila ho za bundu a začala ho z dverí sácať von. Ďalej uviedol, že ako mu chytila bundu rukou pod krkom, on sa jej uhol, poškodená spadla na zem, pričom on spadol na zem tiež. Potom sa snažil poškodenej pomôcť vstať, ona normálne aj vstala, ale nechcela aby jej pomáhal. Vtedy zakričala na svoju dcéru XXXXX s tým, že ju zhodil, začala kričať a nadávať a niekto na základe toho kriku zavolal policajtov. Na záver výsluchu uviedol, že čo sa stalo ho mrzí, avšak bola to nehoda. 

	Svedky¨ľa – poškodená XXXXX (č.l. 11-14, 21-24, 25-26) bola ku skutku v priebehu prípravného konania vypočutá tri krát, pričom vo všetkých výpovediach popisuje priebeh skutkového deja v podstate zhodne. Vo svojich výsluchoch uviedla, že v inkriminovaný de¨ľ, t.j. d¨ľa 06.02.2013 v čase okolo 21.45 sa nachádzala jej dcéra pri bránke rodinného domu na ulici XXXXX v Bernolákove, kde komunikovala s druhom – obvineným XXXXX, pričom po hádke s druhom utiekla dovnútra do domu. Ona potom vyšla na dvor nakoľko si všimla, že obvinený a jeho brat XXXXX obchádzajú tam zaparkovanú dodávku patriacu jej dcére a slušne sa ich spýtala, čo tam hľadajú. Na to sa obvinený XXXXX rozbehol a napadol ju tak, že ju chytil za bundu a mykal s ¨ľou, v dôsledku čoho spadla dolu na zem. Pri páde si poranila chrbát, hlavu a ľavú ruku v zápästí. Vie aj, že na chvíľu stratila vedomie, potom si pamätá, že ju zbierala dcéra zo zeme, pričom ako ju zbierala videla, ako brat obvineného XXXXX tohto drží a hovorí mu nech neblbne. Potom dcéra zavolala policajtov a ona išla na druhý de¨ľ do nemocnice k Milosrdným v Bratislave, nakoľko pociťovala veľkú bolesť ruky a hlavy. Na ruke mala spočiatku dlahu a po asi dvoch týžd¨ľoch jej dali s¨˘dru, ktor¨˛ mala päť týžd¨ľov a bola 10x na rehabilit¨˘cii. Hlava ju bolela asi dva týždne.  
 
	Ku skutku boli taktiež vypočutí svedkovia XXXXX, ktorá však jeho samotný  priebeh nevidela, a taktiež svedok XXXXX, ktorý vypovedal v podstate zhodne ako obvinený XXXXX s tým, že poškodená XXXXX sácala obvineného a hovorila mu nech vypadne, pričom zrejme pri tom sácaní ju obvinený chytil za ruku a poškodená sa pošmykla a spadla na zem.  

D¨ľa 22.03.2013 bol uznesen¨Şm podľa § 142 ods. 1 Trestného poriadku pribratý znalec z odboru zdravotníctva, odvetvie chirurgia – traumatológia XXXXX PhD. 

Znalec vo svojom znaleckom posudku č. 04/2013  skonštatoval, že poškodená XXXXX utrpela zlomeninu karpálnej kosti (v oblasti ľavého zápästia), úrazom exacerbované bolesti krčnej chrbtice v blokovom postavení a povrchové poranenie vlasatej časti hlavy. Tieto poranenia vedú k bolesti zápästia, bolesti krčnej chrbtice a záhlavia a k poruche citlivosti a opuchu postihnutej oblasti. Po dobu minimálne 42 dní je sťažená osobná hygiena pre zlomeninu zápästia, obmedzenie hybnosti krčnej chrbtice trvá pri liečbe štandartne 14 dní. Bránenie k výkonu pracovnej činnosti je minimálne po dobu 6 týžd¨ľov. 
Ďalej znalec uviedol, že poranenie je spojené s práceneschopnosťou, ak je práceneschopnosť tak trvá minimálne 6 týžd¨ľov, potrebn¨¦ pre zahojenie zlomeniny karp¨˘lnej kosti a n¨˘slednej rehabilit¨˘cii, pričom poranenie spravidla nezanecháva trvalé následky.  
Tieto poranenia, ktoré boli spôsobené poškodenej vznikajú najčastejšie pri páde, nárazom na tvrdú podložku, menej ako pracovné úrazy, pri dopravných nehodách, športové úrazy a náhodné poranenia. Poranenia poškodenej svedčia pre fakt, že pri páde na zem, pri tlmení nárazu rukou došlo k zlomenine zápästia, ktoré je častou zlomeninou úrazového charakteru pri páde a tlmení nárazu. Znalec ďalej konštatoval, že zranenie poškodenej mohlo vzniknúť mechanizmom, ktorý popisuje poškodená a to pádom po sotení na zem.  

Podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona sa trestného činu ublíženia na zdraví dopustí ten, kto inému úmyselne ublíži na zdraví. 

Z hľadiska subjektívnej stránky sa vyžaduje úmyselné zavinenie, a to či už úmysel priamy, alebo úmysel nepriamy, ktoré sa vzťahuje na všetky znaky skutkovej podstaty, teda nielen na konanie, ale aj na objekt, na následok a príčinnú súvislosť a na účinok na hmotnom predmete útoku. 

K záveru o takomto úmysle nestačí pritom samotné zistenie, že páchateľ vykonal úmyselne niečo, čo spôsobilo inému ublíženie na zdraví. Je zásadne treba, aby úmysel páchateľa, či už priamy (§ 15 písm. a/ Tr. zákona) alebo nepriamy (§ 15 písm. b/ Tr. zákona) smeroval k spôsobeniu ublíženia na zdraví. Pre obe tieto formy zavinenia je spoločné to, že vôľa vo forme chcenia alebo uzrozumenia vyjadruje aktívny vzťah páchateľa k spôsobenému následku. Podľa právnej teórie predstavová zložka úmyslu zahŕ¨ľa predstavu rozhodných skutočností aspo¨ľ ako možných, vôľová zložka zase vôľu vyvolať ich vlastným konaním. 
Vôľou je v tomto zmysle treba rozumieť i uzrozumenie páchateľa s následkom, pretože uzrozumenie je vlastne formou chcenia. To znamená, že rovnako aj eventuálny (nepriamy) úmysel, musí vždy obsahovať prvok vôle. 
Preto pri posudzovaní subjektívnej stránky páchateľa a teda aj formy zavinenia, treba vždy vychádzať z posúdenia všetkých okolností, za ktorých k útoku došlo, akým motívom bol tento útok vedený, čo útoku predchádzalo, ako bol útok vykonaný, aká bola početnosť a  intenzita atakov a či páchateľ zámerne útočil proti určitej časti tela.     

Ublížením na zdraví sa pritom podľa § 123 ods. 2 Trestného zákona rozumie také porušenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného. Práceneschopnosť a jej trvanie, aj keď je dôležitým kritériom pri posudzovaní charakteru poranenia, nie je jediným z rozhodujúcich kritérií. Skutočný charakter poranenia treba preto skúmať aj na základe ďalších okolností, najmä tých, akými príznakmi, bolesťami alebo ťažkosťami, v akej intenzite a po aký čas sa poranenie poškodeného prejavovalo, aké lekárske ošetrenie si vyžiadalo, aké ťažkosti mal poškodený a či tieto ťažkosti zodpovedali lekárskemu zisteniu. 

S poukazom na vyššie citované ustanovenia som toho názoru, že konaním obvineného XXXXX nebola naplnená subjektívna stránka prejednávaného prečinu, nakoľko vo veci nie je preukázaný jeho úmysel spôsobiť poškodenej XXXXX ublíženie na zdraví. 

Poškodená XXXXX totiž zhodne vo svojich výsluchoch vykonaných v rámci 
prípravného konania uviedla, že zranenia jej boli spôsobené v podstate tým, že obvinený XXXXX ju chytil za bundu a sácal s ¨ľou, až ju celou silou sotil, na čo ona spadla na zem a udrela si temeno hlavy, chrbát a zlomila si ruku. Tieto zranenia je však možné charakterizovať iba ako sekundárny následok po predchádzajúcom odsotení poškodenej obvineným, pričom súdna prax i judikatúra nepovažuje jednoduché sotenie páchateľom do inej osoby za konanie spôsobilé naplniť pojmové znaky uvedené v § 123 ods. 2 Trestného zákona. Toto konanie musí mať určitú intenzitu, vyššiu než je ujma na zdraví v zmysle § 123 ods. 1 Trestného zákona. Treba pritom taktiež podotknúť, že subjektívna stránka v podobe úmyslu spôsobiť inému ublíženie na zdraví podľa § 123 ods. 2 Trestného zákona musí mať charakter typického násilného konania spravidla sprevádzaného údermi rukami, kopaním, chvatmi a podobne, pričom musí ísť o také konanie, ktoré obvykle alebo spravidla je spôsobilé inému spôsobiť zranenia majúce charakter ublíženia na zdraví. 

Obyčajné odsotenie páchateľa poškodeného nie je takýmto typickým konaním, pri ktorom by dochádzalo pravidelne, resp. obvykle k vzniku takých poranení, ktoré dosahujú intenzitu ublíženia na zdraví podľa § 123 ods. 2 Trestného zákona. 

Podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch sa priestupku proti občianskemu spolunažívaniu dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním sa ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.   

Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.   

S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Jana Lazarová
prokurátorka