Okresná prokuratúra Pezinok 
Šenkvická cesta 5, 902 01 Pezinok 	

Sp. zn. : 1 Pv 209/10/1107	Pezinok, 22.12.2014
EEČ : 2-14-112-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Sprenevera podľa § 213 odsek 3 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 218/2007 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Pezinok
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
d¨ľa 25.11.2008 v XXXXX v miestnej časti XXXXX v autobazáre XXXXX, XXXXX uzatvoril so spoločnosťou XXXXX s.r.o., so sídlom XXXXX, XXXXX, Žiadosť/Zmluvu o spotrebiteľskom úvere č. 9400020362, ktorej predmetom bolo  poskytnutie úveru vo výške 35.862,05 € za účelom financovania kúpy motorového vozidla zn. Volkswagen Passat 3,2 V6, VIN: XXXXX, čiernej farby, na dobu 60 mesiacov s predpísanými splátkami vo výške 761,97 €, pričom predmet financovania je až do doby ukončenia zmluvy majetkom spoločnosti, splátky však nesplácal a predmet úverovej zmluvy nevrátil, ale ho predal tretej osobe, čím poškodenej spoločnosti XXXXX s.r.o. v likvidácii so sídlom XXXXX XXXXX, spôsobil škodu vo výške 51.665,- €,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:

	Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Pezinku pod spisovou značkou ORP-150/OJP-PK-2010 viedol trestné stíhanie proti obvinenému XXXXX pre prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
	D¨ľa 01.12.2014 policajt predložil spisový materiál v tejto trestnej veci na Okresnú prokuratúru v Pezinku s návrhom na podanie obžaloby na obvineného XXXXX. Preskúmaním spisu som zistila, že v danom prípade nie sú splnené podmienky pre podanie obžaloby, ale naopak boli splnené zákonné podmienky pre zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku. 
Obvinený XXXXX bol vypočutý formou právnej pomoci do Rakúskej republiky, pričom pri výsluchu potvrdil, že financoval kúpi vozidla cez spoločnosť XXXXX, ktorej nezaplatil žiadnu splátku, poprel však, že by vozidlo predal inej osobe. Motívom prevodu malo byť vyhrážanie sa zo strany mafie, kedy bol podľa vlastného vyjadrenia donútený k prepisu. Súčasne poukázal na to, že na situácii má vinu aj firma XXXXX, ktorá si mala dať zaregistrovať záložné právo, ale neurobila tak, čo viedlo k umožneniu prevodu vozidla na inú osobu.
Za poškodenú spoločnosť XXXXX, s.r.o. bola vypočutá splnomocnená zástupky¨ľa XXXXX, ktorá potvrdila, že obvinený uzatvoril s touto spoločnosťou zmluvu o spotrebiteľskom úvere a zmluvu o zriadení záložného práva, pričom následne po poskytnutí úveru uzatvoril kúpnu zmluvu na kúpu uvedeného motorového vozidla. Po zistení, že úver nie je splácaný, poškodená spoločnosť odovzdala vymáhanie pohľadávky agentúre, ktorá po návšteve klienta zistila, že vozidlo predal inej osobe. Splnomocnená zástupky¨ľa poškodenej spoločnosti uviedla, že obvinený porušil obchodné podmienky prevodom vozidla. 
XXXXX, konateľ spoločnosti XXXXX s.r.o., potvrdil, že obvinený v jeho spoločnosti v autobazáre uzatvoril kúpnu zmluvu na vozidlo zn. Volkswagen Passat, pričom financoval kúpu prostredníctvom spoločnosti XXXXX.
XXXXX vypovedal, že osobu obvineného nepozná, ale v roku 2008 kúpil v autobazáre v Malackách predmetné vozidlo, pričom predaj vozidla zabezpečoval autobazár XXXXX. Vozidlo mu bolo neskôr odobraté políciou pre podozrenie z trestného činu bývalého majiteľa. 
XXXXX uviedol, že koncom roka 2008 prišiel za ním obvinený XXXXX  so žiadosťou, či nepozná niekoho, kto by mu vedel požičať asi 300 tisíc korún. Svedok mu sprostredkoval kontakt s XXXXX, ktorý následne dohodol stretnutie s XXXXX, na ktorom všetci spoločne dohodli podmienky pôžičky. Na stretnutí sa dohodlo, že auto prepíše obvinený na meno svedka XXXXX lebo s XXXXX sa predtým nepoznali a nedôverovali si navzájom. Hneď na druhý de¨ľ mu však zavolal buď XXXXX alebo XXXXX, že auto chce mať Vaniš na seba, lebo ide o jeho peniaze. Následne bolo vozidlo prepísané na XXXXX. V čase prevodu na svedka XXXXX bol ako majiteľ vozidla evidovaný XXXXX. 
XXXXX uviedol, že koncom roka 2008 chcel XXXXX predať vozidlo, lebo potreboval peniaze, preto mu svedok odporučil kontakt s XXXXX, o ktorom vedel, že peniaze má. Následne došlo k prepisu auta na XXXXX a potom v bazáre XXXXX bolo auto prefinancované na leasing a prevedené na XXXXX. Neskôr vozidlo zaistila polícia. O existencii záložného práva v čase prevodu vlastníctva k vozidlu z obvineného na XXXXX nikto z nich nevedel. 
Svedky¨ľa XXXXX uviedla, že v roku 2008 pracovala ako konateľka spoločnosti XXXXX, s.r.o., ktorá mala záujem odpredať svoje motorové vozidlo zn. Volkswagen Passat. Vozidlo kúpil XXXXX, ktorý ju požiadal o kontakt na leasingovú spoločnosť, na čo mu ona dohodla spoločnosť XXXXX. Následne auto financoval cez XXXXX, pričom svedky¨ľu už po vyplatení kúpnej ceny auto ďalej nezaujímalo. 
XXXXX potvrdil, že v roku 2008 sprostredkoval preúverovanie auta pre XXXXX, pričom prevádzané vozidlo bolo v čase jeho prevodu v poriadku, teda neboli na ¨ľom evidované žiadne ťarchy. 
Z listinných dôkazov je významným dôkazom Žiadosť/Zmluva o spotrebiteľskom úvere č. 9400021362 zo d¨ľa 25.11.2008, v ktorej je v bode IV výslovne uvedené, že podpisom zmluvy klient vyslovuje súhlas s tým, aby poskytovateľ úveru zriadil záložné právo k vozidlu, ktoré však bude vo vlastníctve klienta, záložného dlžníka, teda v tomto prípade obvineného XXXXX. Zárove¨ľ zo zmluvy vyplýva, že kupujúci splnomoc¨ľuje spoločnosť XXXXX na zaevidovanie záložného práva k vozidlu. 
Z ďalších listinných dôkazov poukazujem na doklady o výške príjmu, predložené obvineným pri uzatvorení zmluvy, doklady o zaistení vozidla a jeho vrátení XXXXX, ako aj výpis z evidencie vozidiel, z ktorého je zrejmé, že majiteľom vozidla nebola spoločnosť XXXXX, ale obvinený XXXXX. 
Vykonaným dokazovaním bolo preukázané, že obvinený skutočne kúpil v roku 2008 motorové vozidlo, ktorého kúpu financoval cez spotrebiteľský úver a následne vozidlo previedol na inú osobu. Táto skutočnosť však neodôvod¨ľuje záver, že išlo o prečin sprenevery.
Prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, a spôsobí tak na cudzom majetku väčšiu škodu.
Z citovaného ustanovenia Trestného zákona vyplýva, že predpokladom trestnej zodpovednosti páchateľa je prisvojenie si cudzej veci. V danom prípade však nešlo o vec, ktorá by bola vo vzťahu k obvinenému cudzia. Vyšetrovateľ síce v skutkovej vete chybne uviedol, že vozidlo bolo vo vlastníctve spoločnosti XXXXX, s.r.o., toto však bolo mylné tvrdenie, nakoľko zo samotnej zmluvy o spotrebiteľskom úvere vyplýva, že sa jednalo o vozidlo vo vlastníctve obvineného. Obvinený XXXXX sa preto nemohol dopustiť sprenevery vozidla, nakoľko nie je možné spreneveriť svoj vlastný majetok.
V rámci rozhodovania vo veci som skúmala aj možnosť naplnenia znakov iného trestného činu v súvislosti s uzatvorením tejto zmluvy. Konštatujem však, že zo spisu nevyplynulo, že by obvinený uviedol spoločnosť XXXXX, s.r.o. do omylu ohľadne svojej schopnosti splácať úver. Nemožno preto jeho konanie kvalifikovať ako trestný čin úverového podvodu podľa § 222 Trestného zákona. Vzhľadom k výsledkom dokazovania nebolo ani preukázané, že by sa dopustil trestného činu podvodu voči spoločnosti poskytujúcej spotrebiteľský úver, nakoľko nebolo dokázané, že by spoločnosť uviedol do omylu napríklad o svojom úmysle riadne splácať vozidlo. V tomto smere existujú rozdiely medzi výpoveďami obvineného a svedkov, avšak je potrebné konštatovať, že sa jedná o rozpory, ktoré aj vzhľadom na odstup času nie je možné odstrániť vykonaním ďalších dôkazov. Naviac by nebolo možné zmeniť právnu kvalifikáciu na trestný čin podvodu, nakoľko by v takomto prípade nebola zachovaná jednota skutku. 
 Pokiaľ ide o existenciu záložného práva, konštatujem, že zmluva nezaväzovala obvineného k vyznačeniu tohto práva v evidencii vozidiel, ale tento úkon na seba dobrovoľne prevzala spoločnosť XXXXX, s.r.o. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť aj zodpovednosť poškodeného za vlastné majetkové transakcie, keďže každý účastník právneho vzťahu je povinný postupovať tak, aby čo najlepšie chránil svoje práva a záujmy. U právnickej osoby, špecializovanej na finančné služby a poskytovanie úverov, je odôvodnené očakávať vysokú mieru profesionality pri ochrane svojich záujmov. Je pravdou, že obvinený nedodržal ustanovenia zmluvy, avšak týmto porušením zmluvy jednak nenaplnil znaky skutkovej podstaty trestného činu a je potrebné tiež pripomenúť, že ak by poškodená spoločnosť bola dostatočne aktívna pri ochrane svojich vlastných práv a záujmov, nemohlo by dôjsť k prevodu vozidla, nakoľko by v evidencii vozidiel bolo riadne vyznačené záložné právo k vozidlu. V danom prípade bolo namieste, aby sa spoločnosť domáhala uplatnenia svojich práv na súde v občianskom súdnom konaní, avšak konštatujem, že ani len po zaistení vozidla vyšetrovateľom sa spoločnosť nedomáhala jeho vydania návrhom na súd, je preto zrejmé, že na uplatnenie svojich práv rezignovala.
Po vyhodnotení výsledkov dokazovania konštatujem, že konaním obvineného XXXXX neboli naplnené zákonné znaky skutkovej podstaty trestného činu sprenevery, ani iného trestného činu, uvedeného v Trestnom zákone, pričom v danom prípade nie je ani dôvod na postúpenie veci podľa § 214 Trestného poriadku. 
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b/ Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 
S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla o zastavení trestného stíhania. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Veronika Horňáková
prokurátorka