Okresná prokuratúra Lučenec 
F. Lehára 12, 984 80 Lučenec 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 14/15/6606	Lučenec, 12.2.2015
EEČ : 2-47-22-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Krádež podľa § 212 odsek 2 písmeno f, odsek 3 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Lučenec
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu Lučenec, odboru všeobecnej vnútornej správy na prejednanie priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, na tom skutkovom základe, že 

dňa 23.11.2014 v čase o 10.30 hodine v XXXXX na ulici XXXXX v predajni XXXXX odcudzil z predajnej plochy tovar a to džús Nektar čierne ríbezle v hodnote   1,39 € tým spôsobom, že si tovar vložil pod kabát a s týmto prešiel cez pokladničnú zónu bez zaplatenia, kde bol prichytený pracovníkom SBS, ktorý v tom čase v predajni pracoval a následne bol tovar vrátený na predajňu v nepoškodenom stave a týmto konaním by spôsobil spoločnosti XXXXX  XXXXX vo výške 1,39 € a skutku sa dopustil napriek tomu, že za priestupok proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch mu bola Okresným úradom XXXXX, odborom všeobecnej vnútornej správy uložená pokuta vo výške 30,- € a to Rozkazom o uložení sankcie za priestupok č. XXXXX zo dňa 07.07.2014, právoplatný dňa 29.07.2014 a vykonateľný dňa 13.08.2014 a tohto konania sa dopustil po tom, čo bol za prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona uznaný za vinného trestným rozkazom Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 02.09.2014, právoplatný dňa 17.09.2014,

pretože výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ XXXXX sp. zn. XXXXX zo dňa 05.01.2015 bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, trvale bydliskom XXXXX, prechodne bydliskom XXXXX pre prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f), ods. 3 písm. b) Trestného zákona na to skutkovom základe, že dňa 23.11.2014 v čase o 10.30 hodine v XXXXX na ulici XXXXX v predajni XXXXX odcudzil z predajnej plochy tovar a to džús Nektar čierne ríbezle v hodnote 1,39 € tým spôsobom, že si tovar vložil pod kabát a s týmto prešiel cez pokladničnú zónu bez zaplatenia, kde bol prichytený pracovníkom SBS, ktorý v tom čase v predajni pracoval a následne bol tovar vrátený na predajňu v nepoškodenom stave a týmto konaním by spôsobil spoločnosti XXXXX  XXXXX vo výške 1,39 € a skutku sa dopustil napriek tomu, že za priestupok proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch mu bola Okresným úradom XXXXX, odborom všeobecnej vnútornej správy uložená pokuta vo výške 30,- € a to Rozkazom o uložení sankcie za priestupok č. XXXXX zo dňa 07.07.2014, právoplatný dňa 29.07.2014 a vykonateľný dňa 13.08.2014 a tohto konania sa dopustil po tom, čo bol za prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona uznaný za vinného trestným rozkazom Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 02.09.2014, právoplatný dňa 17.09.2014.

Po skončení skráteného vyšetrovania predložil poverený príslušník PZ dozorujúcej prokurátorke vyšetrovací spis s návrhom na postúpenie veci. 

Preštudovaním vyšetrovacieho spisu som zistila, že v priebehu skráteného vyšetrovania bol vypočutý obvinený XXXXX, za poškodeného XXXXX  XXXXX bola vypočutá XXXXX. Do vyšetrovacieho spisu bol tiež zabezpečený záznam o zásahu, ako aj Rozkaz o uložení sankcie za priestupok Okresného úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy číslo XXXXX zo dňa 07.07.2014, právoplatný dňa 29.07.2014 a vykonateľný dňa 13.08.2014, ktorým bola XXXXX, nar. XXXXX za priestupok proti majetku uložená pokuta vo výške 30,- €. Bol tiež zabezpečený trestný rozkaz Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 02.09.2014, právoplatný dňa 17.09.2014, ktorým bol XXXXX uznaný za vinného zo spáchania prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona. Po vznesení obvinenia bolo do vyšetrovacieho spisu následne zabezpečené tiež potvrdenie o zaplatení pokuty, ktorá bola obvinenému XXXXX uložená Rozkazom číslo XXXXX zo dňa 07.07.2014.

Obvinený XXXXX pri výsluchu uviedol, že je pravda, že skutočne dňa 23.11.2014 okolo 10.30 hod. z predajne XXXXX v XXXXX odcudzil džús. Tento si skryl pod kabát, prešiel cez pokladňu a za tento džús nezaplatil. Za pokladňou ho však zastavil pracovník SBS a tento následne privolal políciu. Keďže sa obával, že pôjde do väzenia a nemal pri sebe doklad totožnosti, uviedol prítomnému policajtovi údaje svojho kamaráta XXXXX a tento policajt následne vystavil pokutový blok na pokutu nezaplatenú na mieste vo výške 30,- €, avšak na meno XXXXX. Obvinený XXXXX sa však ešte v ten deň kamarátovi priznal a hneď na druhý deň sa šiel priznať aj na políciu. Ohľadne uvedenia nesprávnych údajov bol priestupkovo prejednaný na Okresnom úrade v XXXXX, kde mu bola za tento skutok uložená pokuta. Svoje konanie oľutoval a uviedol, že sa to viac opakovať nebude. 

Za poškodeného bola vypočutá XXXXX, ktorá uviedla, že dňa 23.11.2014 okolo 10.30 hod. došlo v predajni XXXXX k odcudzeniu tovaru v hodnote 1,39 €, avšak tovar bol nepoškodený, vrátený na predajňu a teda si náhradu škody neuplatňuje.

Z vyšetrovacieho spisu je zrejmé, že XXXXX sa dňa 14.07.2014 dopustil priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch a to tak, že z obchodného domu XXXXX odcudzil z predajnej plochy jogurt, mlieko a 2 litre džúsu. Za tento skutok mu bola Okresným úradom XXXXX odborom všeobecnej vnútornej správy Rozkazom o uložení sankcie za priestupok číslo XXXXX zo dňa 07.07.2014, právoplatný dňa 9.07.2014 a vykonateľný dňa 13.08.2014 uložená pokuta vo výške 30,- €. Z Okresného úradu XXXXX bol zabezpečený pokladničný doklad č. XXXXX zo dňa 18.07.2014, z ktorého vyplýva, že túto pokutu obvinený XXXXX v plnom rozsahu uhradil dňa 18.07.2014.

Prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý. Podľa § 212 ods. 3 písm. b) Tr. zákona sa bude skutok kvalifikovať v tom prípade, ak páchateľ spácha tento čin, hoci bol za taký čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch odsúdený. 

Podľa § 128 ods. 5 Tr. zákona postihnutým za obdobný čin sa na účely tohto zákona rozumie ten, komu bola za obdobný čin uložená sankcia alebo iné opatrenie za priestupok alebo iný obdobný delikt. To neplatí, ak je uložená sankcia alebo iné opatrenie zahladené.

Zo skutkových okolností, ktoré sú predmetom trestného stíhania a pre ktoré bolo XXXXX vznesené obvinenie je zrejmé, že k naplneniu zákonných znakov prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona malo dôjsť v dôsledku riestupkovej recidívy obvineného, ktorý sa v priebehu zákonom stanovenej lehoty dvanástich mesiacov mal opätovne dopustiť konania napĺňajúceho znaky priestupku proti majetku.

V tejto súvislosti je potrebné poukázať na listinné dôkazy nachádzajúce sa v predloženom vyšetrovacom spise, z ktorých je zrejmé, že pred spáchaním skutku, pre ktorý bolo obvinenému vznesené obvinenie sa tento dopustil priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o priestupkoch“), a to dňa 24.24.2014. Za tento skutok mu bola uložená pokuta vo výške 30,- € a to Rozkazom o uložení sankcie za priestupok Okresného úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy číslo XXXXX zo dňa 07.07.2014, právoplatný dňa 29.07.2014 a vykonateľný dňa 13.08.2014. Z vyšetrovacieho spisu tiež vyplýva, že túto pokutu obvinený uhradil už dňa 29.07.2014, teda v čase pred spáchaním skutku, pre ktorý mu bolo vznesené obvinenie.

Napriek predchádzajúcemu postihnutiu obvineného za citovaný priestupok proti majetku nemožno konanie obvineného právne kvalifikovať ako prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona pre absenciu objektívnej stránky tohto trestného činu, ktorá primárne predpokladá postihnutie páchateľa za obdobný čin, pri súčasnej akceptácii § 128 ods. 5 Tr. zákona, ktoré legálnou defináciou pojmu “postihnutým za obdobný čin” vytvára zákonné predpoklady pre trestno-právnu kvalifikáciu tohto konania ako trestného činu len v prípade splnenia podmienky nezahladenia uloženej sankcie alebo iného opatrenia za obdobný čin.

Nemožno prehliadnuť skutočnosť, že zákon o priestupkoch inštitút zahladenia priestupkov výslovne neupravuje, avšak z hľadiska pojmových znakov prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona ide o základnú a nevyhnutnú podmienku pre vyvodenie trestnej zodpovednosti páchateľa. Vzhľadom na absenciu zákonnej právnej úpravy zahladenia priestupku je nevyhnutné objektívne posúdiť, či úhradou pokuty za priestupok bola splnená negatívna podmienka zahladenia uloženej sankcie za toto predchádzajúce konanie obvineného. 

Skutočnosť, že zákon o priestupkoch a ani nijaký iný platný a účinný zákon nepozná inštitút zahladenia, nemôže byť vykladaná v neprospech obvineného. 

Pri riešení tejto problematiky je potrebné vychádzať z analógie zákona o priestupkoch s Trestným zákonom, ktorý inštitút zahladenia upravuje v ustanoveniach § 92 a § 93. Podľa § 93 ods. 1 Tr. zákona ak bolo odsúdenie zahladené, hľadí sa na páchateľa, ako keby nebol odsúdený. Podľa § 92 ods. 2 Tr. zákona, ak ide o odsúdenie na tresty uvedené v § 32 písmená b) až I), k zahladeniu dochádza ich vykonaním. Medzi týmito trestami sú aj peňažný trest ( písmeno d) ), trest prepadnutia veci ( písmeno f) ) a trest zákazu činnosti ( písmeno g) ), teda tresty, ktorých charakter je obdobný so sankciami, ktoré možno uložiť za priestupok podľa zákona o priestupkoch.

Naznačený procesný postup (analógia legis) je v súlade s rozhodovacou činnosťou Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, ktorý v odôvodnení rozsudku spisových značiek 8SŽ/18/2011, 8SŽ/22/2011, 8SŽ/23/2011, 8SŽ/24/2011 z 24.11.2011 uviedol, že: „...trestanie za správne delikty (priestupky, správne delikty právnických osôb a správne delikty fyzických osôb-podnikateľov) musí podliehať rovnakému režimu ako trestný postih za trestné činy. Z tohto hľadiska treba vykladať aj všetky záruky, ktoré sa poskytujú obvinenému z trestného činu. Hranice medzi trestnými deliktami za ktoré ukladá trest súd a deliktami za ktoré ukladajú sankcie správne orgány, sú určené prejavom vôle zákonodarcu a nie sú odôvodnené prirodzeno-právnymi princípmi. Keďže čl. 6 ods. 1 prvá veta Dohovoru ( Dohovor o ochrane ľudských práv a slobôd) hovorí „o oprávnenosti akéhokoľvek trestného obvinenia“ je podľa názoru Najvyššieho súdu SR nevyhnutné poskytnúť záruky a práva, ktoré sú zakotvené v trestnom zákone a trestnom poriadku nielen obvinenému z trestného činu, ale aj subjektu, voči ktorému je vyvodzovaná administratívnoprávna zodpovednosť.

Na rozdiel od Trestného zákona, právne predpisy, ktoré zakotvujú skutkové podstaty správnych deliktov neupravujú postup správnych orgánov pri postihu za pokračujúci delikt. Pri nedostatku špeciálnej úpravy za pokračujúci delikt ie potrebné použiť „analoqiae legis“, t.i. vychádzať z Trestného zákona. Na základe analógie teda v danom prípade aplikovať pravidlá pre ukladanie trestu za pokračujúci delikt zakotvené v Trestnom zákone.

Najvyšší súd Slovenskej republiky vo svojich rozhodnutiach viackrát poukázal na skutočnosť, že administratívne trestanie má podľa štrasburskej judikatúry trestnoprávny charakter a preto treba pri „mlčaní zákona“ vychádzať analogicky z Trestného zákona (napríklad rozsudky Najvyššieho súdu Slovenskej republiky spisových značiek 6 Sž/19,23,27/2011 a 5 Sž/21/2011).

Použitím analógie Trestného zákona a zákona o priestupkoch možno teda v trestnej veci obvineného dospieť k záveru, že vykonaním sankcie za priestupok obvineného došlo zároveň aj k jeho zahladeniu (§ 92 ods. 2 Tr. zákona). 

Vzhľadom ku všetkým vyššie uvedeným skutočnostiam preto konštatujem, že konanie obvineného nenapĺňa znaky skutkovej podstaty prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Tr. zákona a teda ani prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f), ods. 3 písm. b) Tr. zákona, nakoľko na predchádzajúce postihnutie za obdobný čin, teda priestupok proti majetku, nemožno v súlade s ustanovením § 92 ods. 2 Tr. zákona prihliadať. Konanie obvineného nemožno kvalifikovať podľa žiadneho z ustanovení § 212 ods. 1, a ani 2 Trestného zákona.

Konanie obvineného, pre ktoré mu bolo vznesené obvinenie však možno kvalifikovať ako priestupok proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch. 

Podľa § 214 ods. 1 Tr. poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

Vzhľadom na uvedené som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia a vec som postúpila na prejednanie priestupku Okresnému úradu Lučenec, odboru všeobecnej vnútornej správy.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Michaela Tabaková
prokurátorka