Okresná prokuratúra Bánovce nad Bebravou 
K Zornici 892, 957 01 Bánovce nad Bebravou 	

Sp. zn. : Pv 458/14/3301	Bánovce nad Bebravou, 30.1.2015
EEČ : 2-23-10-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Krádež podľa § 212 odsek 2 písmeno f Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bánovce n/Bebravou
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu XXXXX, Odboru všeobecnej vnútornej správy na prejednanie priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov

, že dňa 18.11.2014 v čase 17,00 hod. v Bánovciach nad  Bebravou  v  predajni Kaufland SR, v. o. so. na ulici Svätoplukovej  si do nákupnej tašky ukryla tovar:
1 ks dyňa červená o hmotnosti 2,77 kg v hodnote 5,41 €, mandarínky o hmotnosti 1,604 kg v hodnote 1,27 €, 1 ks - 1 liter trvanlivé mlieko v hodnote 1,15 €, 1 ks. medové guličky 235g v hodnote 3,33 €, 2 ks. korbáčiky cesnakové v hodnote za 1 ks 1,19 €, 1 ks Camembert 250g v hodnote 2,29 €, 5 ks ChupaChups 29 g celková hodnota 2,20 €, 1 ks balíček Figy 250 g v hodnote 1,69 € a 1 ks maslovačka pierko v hodnote 0,99 €
a následne prešla bez zaplatenia pokladničnou zónou, kde pri východe bola kontrolovaná pracovníkom SBS, čím spoločnosti XXXXX, XXXXX XXXXX, IČO: XXXXX spôsobila škodu v celkovej vo výške 20,71 eura,  
hoci dňa 2.2.2014 jej bola uložená bloková pokuta č. A02400100, A 090368 Mestskou políciou Bánovce n/B.  vo výške  26,-eur za spáchanie priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákon číslo 372/1190 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:

	Uznesením povereného príslušníka OO PZ XXXXX pod ČVS:ORP-421/BN-BN-2014 z 18.11.2014 bolo podľa § 199 odsek 1 Tr. por. začaté trestné stíhanie a následne uznesením z 21.11.2014 podľa § 206 odsek 1 Tr. por. vznesené obvinenie XXXXX pre prečin krádeže podľa § 212 odsek 2 písmeno f/ Tr. zák., na tom skutkovom základe, že obvinená XXXXX dňa 18.11.2014 v čase okolo 17.00 h v Bánovciach nad Bebravou na ul. Svätoplukova v predajni XXXXX, so sídlom XXXXX XXXXX, IČO: XXXXX, odcudzila 1 ks dyňa červená o hmotnosti 2,77 kg v hodnote 5,41 €, mandarínky o hmotnosti 1,604 kg v hodnote 1,27 €, 1 ks - 1 liter trvanlivé mlieko v hodnote 1,15 €, 1 ks. medové guličky 235g v hodnote 3,33 €, 2 ks. korbáčiky cesnakové v hodnote za 1 ks 1,19 €, 1 ks Camembert 250g v hodnote 2,29 €, 5 ks ChupaChups 29 g celková hodnota 2,20 €, 1 ks balíček Figy 250 g v hodnote 1,69 € a 1 ks maslovačka pierko v hodnote 0,99 €, ktorý si dala do tašky a túto prevesila cez nákupný vozík a následne prešla cez predajňu k pokladni, bez zaplatenia prešla pokladničnou zónou a pri východe bola vyzvaná pracovníkom SBS, aby predložila odcudzený tovar ktorý mala u seba v taške a to 1 ks dyňa červená o hmotnosti 2,77 kg v hodnote 5,41 €, mandarínky o hmotnosti 1,604 kg v hodnote 1,27 €, 1 ks - 1 liter trvanlivé mlieko v hodnote 1,15 €, 1 ks medové guličky 235 g v hodnote 3,33 €, 2 ks korbáčiky cesnakové v hodnote za 1 ks 1,19 €, 1 ks. Camembert 250 g v hodnote 2,29 €, 5 ks ChupaChups 1 ks o hmotnosti 29 g celková hodnota 2,20 €, 1 ks balíček Figy 250 g v hodnote 1,69 € a 1 ks maslovačka pierko v hodnote 0,99 €, tento tovar vydala pracovníkovi SBS a následne si ho odkúpila, v prípade jeho odcudzenia by bola daným skutkom spoločnosti XXXXX, XXXXX XXXXX, IČO: XXXXX spôsobená škoda v celkovej výške 20,71 €.  

	Obvinená sa ku spáchaniu skutku, ktorý sa jej kladie za vinu priznala a popísala, ako sa ho dopustila. Svoje konanie oľutovala a uviedla, že škodu poškodenej spoločnosti nahradila.  

	Z výpovede poškodenej XXXXX vyplýva, že ešte v mesiaci február 2014 kradla v Kauflande, za čo jej bola uložená pokuta vo výške 26,- eur, ktorú hneď v ten deň zaplatila  mestským policajtom.  Zhodne o skutku vypovedali a výpoveď obvinenej potvrdili aj svedkovia  XXXXX a XXXXX. Okrem predmetných svedeckých dôkazov bol skutok, ktorý bol predmetom trestného konania preukázaný aj záznamom Mestskej polície XXXXX, pokladničnými dokladmi, kamerovým záznamom poškodenej spoločnosti. Znaleckým posudkom znalcov psychiatrov bolo preukázané, že obvinená XXXXX netrpela v čase skutku a ani v  súčasnej dobe netrpí žiadnou duševnou poruchou, mohla a vedela rozpoznať protiprávnosť svojho konania a toto svoje konanie vedela i ovládať. 

	Podľa § 212 odsek 2 písmeno f/ Trestného zákona sa prečinu krádeže dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý. 

	Podľa § 128 odsek 5 Trestného zákona postihnutým za obdobný čin sa na účely tohto zákona rozumie ten, komu bola za obdobný čin uložená sankcia alebo iné opatrenie za priestupok alebo iný obdobný delikt. To neplatí, ak je uložená sankcia alebo iné opatrenie zahladené. 

	Zo skutkových okolností, ktoré sú predmetom trestného stíhania a pre ktoré bolo obvinenej vznesené obvinenie je zrejmé, že k naplneniu zákonných znakov prečinu krádeže podľa § 212 odsek 2 písmeno f) Trestného zákona malo dôjsť v dôsledku priestupkovej recidívy obvinenej, ktorá sa v priebehu zákonom stanovenej lehoty dvanástich mesiacov mala opätovne dopustiť konania napĺňajúceho znaky priestupku proti majetku.

	Z listinných dôkazov nachádzajúcich sa vo vyšetrovacom spise, je zrejmé, že v období pred vznesením obvinenia bola obvinenej v blokovom konaní uložená pokuta vo výške 26 EUR za priestupok proti majetku podľa § 50 odsek 1 zákona č. 372/1990 Zb. v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o priestupkoch“), ktorého sa obvinená dopustila 2.2.2014.

	Vzhľadom k tomu, že obvinená uloženú pokutu zaplatila na mieste, vydal jej správny orgán blok.

	Napriek predchádzajúcemu postihnutiu obvinenej za citovaný priestupok proti majetku nemožno konanie obvinenej opísané v skutku kvalifikovať ako prečin krádeže podľa § 212 odsek 2 písmeno f) Trestného zákona pre absenciu objektívnej stránky tohto trestného činu, ktorá primárne predpokladá postihnutie páchateľa za obdobný čin, pri súčasnej akceptácií citovaného ustanovenia § 128 odsek 5 Trestného zákona, ktoré legálnou definíciou pojmu „postihnutým za obdobný čin“ vytvára zákonné predpoklady pre trestnoprávnu kvalifikáciu tohto konania ako trestného činu, len v prípade splnenia podmienky nezahladenia uloženej sankcie alebo iného opatrenia za obdobný čin. 

	Pri úvahách o trestnosti skutku, pre ktorý sa trestné konanie vedie nemožno prehliadnuť skutočnosť, že zákon o priestupkoch výslovne neupravuje inštitút zahladenia priestupkov. Z hľadiska pojmových znakov prečinu krádeže podľa § 212 odsek 2 písmeno f) Trestného zákona ide pritom o základnú a nevyhnutnú podmienku pre vyvodenie trestnej zodpovednosti páchateľa. 

	Z listinných dôkazov vyplýva, že pokutu za priestupok zo dňa 2.2.2014 zaplatila obvinená v čase pred spáchaním skutku, pre ktorý jej bolo vznesené obvinenie. Vzhľadom na absenciu zákonnej právnej úpravy zahladenia priestupku v zákone o priestupkoch, je v danej trestnej veci nevyhnutné objektívne posúdiť, či úhradou pokuty za priestupok bola splnená negatívna podmienka zahladenia uloženej sankcie za toto predchádzajúce protiprávne konanie obvinenej. 

	Skutočnosť, že zákon o priestupkoch ani nijaký iný platný a účinný zákon nepozná inštitút zahladenia (priestupky proti majetku, za ktoré bola uložená sankcia – pokuta do výšky 331 EUR nemožno podľa platného právneho poriadku Slovenskej republiky zahladiť), nemôže byť vykladaná v neprospech obvinenej. 

	Pri riešení tejto problematiky je potrebné vychádzať z analógie zákona o priestupkoch s Trestným zákonom, ktorý inštitút zahladenia upravuje v ustanoveniach § 92, § 93 a § 121. Podľa § 93 odsek 1 Trestného zákona ak bolo odsúdenie zahladené, hľadí sa na páchateľa, ako kedy nebol odsúdený. Podľa § 92 odsek 2 Trestného zákona, ak ide o odsúdenie na tresty uvedené v § 32 písmená b) až l), k zahladeniu dochádza ich vykonaním. Medzi týmito trestami sú aj peňažný trest (písmeno d/), trest prepadnutia veci (písmeno f/) a trest zákazu činnosti (písmeno g/), teda tresty, ktorých charakter je obdobný so sankciami, ktoré možno uložiť za priestupok podľa zákona o priestupkoch.  

	Podľa § 92 odsek 2 Trestného zákona, ak ide o odsúdenie na tresty uvedené v § 32 písmeno b), až l) Trestného zákona ( medzi nimi i peňažný trest), k zahladeniu dochádza ich vykonaním.

	Naznačený procesný postup (analógia legis) je v súlade s rozhodovacou činnosťou Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, ktorý v odôvodnení rozsudku spisových značiek 8Sž/18/2011, 8Sž/22/2011, 8Sž/23/2011, 8Sž/24/2011 z 24.11.2011 uviedol, že: „...trestanie za správne delikty (priestupky, správne delikty právnických osôb a správne delikty fyzických osôb - podnikateľov) musí podliehať rovnakému režimu ako trestný postih za trestné činy. Z tohto hľadiska treba vykladať aj všetky záruky, ktoré sa poskytujú obvinenému z trestného činu. Hranice medzi trestnými deliktami za ktoré ukladá trest súd a deliktami za ktoré ukladajú sankcie správne orgány, sú určené prejavom vôle zákonodarcu a nie sú odôvodnené prirodzeno-právnymi princípmi. Keďže čl. 6 odsek 1 prvá veta dohovoru hovorí „ o oprávnenosti akéhokoľvek trestného obvinenia“ je podľa názoru Najvyššieho súdu SR nevyhnutné poskytnúť záruky a práva, ktoré sú zakotvené v trestnom zákone a trestnom poriadku nielen obvinenému z trestného činu ale aj subjektu, voči ktorému je vyvodzovaná administratívnoprávna zodpovednosť. 

	Najvyšší súd dospel k záveru, že ak správne delikty patria do kategórie trestných obvinení v zmysle čl. 6 odsek 1 veta prvá Dohovoru, treba, aby aj súd prihliadol k tomu, že v daných veciach išlo o pokračujúci správny delikt z úradnej povinnosti (ex offo) bez ohľadu na skutočnosť, že navrhovateľka to v podaných opravných prostriedkoch nenamietala. Je to nevyhnutné z hľadiska zabezpečenia zachovania jednotných právnych záruk a jednotného postupu všetkých kategórií trestných obvinení v súlade s čl. 6 odsek 1 Dohovoru.“

	Najvyšší súd Slovenskej republiky vo svojich rozhodnutiach viackrát poukázal na skutočnosť, že administratívne trestanie má podľa štrasburskej judikatúry trestnoprávny charakter a preto treba pri „mlčaní zákona“ vychádzať analogicky z Trestného zákona (napríklad rozsudky Najvyššieho súdu Slovenskej republiky spisových značiek 6 Sž/19,23,27/2011 a 5 Sž/21/2011). 

	„V administratívnom trestaní treba rešpektovať Odporúčanie výboru ministrov [XXXXX (91) ] z 13.februára 1991 (relative aux sanctions administratives), podľa ktorého pre ukladanie administratívnych sankcií platia analogicky zásady ukladania sankcií trestných s tým, že správny (administratívny) postih protiprávneho chovania možno uplatniť len v primeranej lehote. Keďže administratívne trestanie má aj podľa judikatúry ESĽP trestnoprávny charakter, treba vychádzať z Ústavy Slovenskej republiky (čl. 50) a analogicky aj z Trestného zákona.“
	(XXXXX súdu Slovenskej republiky spisovej značky 5Sžf/1/2013 zo dňa 30.1.2014)

	Použitím analógie Trestného zákona a zákona o priestupkoch možno v trestnej veci obvinenej dospieť k záveru, že vykonaním sankcie za priestupok obvinenej, došlo zároveň aj k jeho zahladeniu (§92 odsek 2 Trestného zákona).

	Z tohto dôvodu aktuálne posudzovaný skutok, pre ktorý bolo vznesené obvinenie napadnutým uznesením povereného príslušníka PZ nemôže byť kvalifikovaný ako  prečin krádeže podľa § 212 odsek 2 písmeno f) Trestného zákona, pretože na predchádzajúce postihnutie za obdobný čin (priestupok proti majetku) nemožno v súlade s citovaným ustanovením § 128 odsek 5 Trestného zákona prihliadať. 
	 
	Podľa § 214 odsek 1 Tr. por. prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

	Skutok, pre ktorý je vedené trestné stíhanie proti obvinenej vykazuje znaky priestupku proti majetku podľa § 50 odsek 1 Zákona o priestupkoch, a preto som v súlade s vyššie citovaným ustanovením § 214 Tr. por. rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia a trestnú vec obvinenej som postúpil príslušnému správnemu orgánu na ďalšie konanie. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Tibor Síleš
prokurátor