Okresná prokuratúra Spišská Nová Ves 
Elektrárenská 1, 052 01 Spišská Nová Ves 1 	

Sp. zn. : 3 Pv 104/15/8810	Spišská Nová Ves, 29.5.2015
EEČ : 2-68-800-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Výtržníctvo podľa § 364 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Spišská Nová Ves
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu Spišská Nová Ves, odbor všeobecnej vnútornej správy,

	dňa 09. februára 2015, v čase okolo 11.20 h., počas cesty autobusom verejnej dopravy na linke z Gelnice do Smolníka, po prvotnej slovnej hádke, fyzicky napadol XXXXX takým spôsobom, že ho rukou udrel do jeho ľavej ruky, ktorou si XXXXX chránil hlavu pred úderom, následkom čoho sa XXXXX udrel do oblasti úst a nosa, čím mu spôsobil drobné zranenie, bez potreby lekárskeho ošetrenia,   

pretože výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:
	Uznesením povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ Gelnica pod sp. zn. ORP-293/GL-SN-2015 zo dňa 09.02.2015 bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie vo veci spáchaného prečinu výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zákona a prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1 Tr. zákona v podstate na tom skutkovom základe, že dňa 09.02.2015 v čase okolo 11.20 h v meste Gelnica, počas cestovania v autobuse verejnej dopravy na linke Gelnica - Smolník, pred asi dvadsiatimi cestujúcimi sa jeden z cestujúcich vyhrážal XXXXX, že ho zabije, že mu odtrhne vajcia, ktorého následne aj fyzicky napadol tak, že ho rukou udrel do jeho ľavej ruky, ktorou si poškodený chránil hlavu a ktorou sa následkom úderu udrel do ľavej časti koreňa nosa, čím mu spôsobiť drobné zranenie, ktoré si nevyžiadalo lekárske ošetrenie, ako aj svojím správaním u neho vzbudil dôvodnú obavu z uskutočnenia vyhrážky.

Po začatí trestného stíhania boli vo veci vypočutí poškodený, podozrivá osoba a ďalší svedkovia nachádzajúci sa v tom čase v autobuse, z výpovedí ktorých vyplynulo vo vzájomných súvislostiach, že nedošlo k naplneniu právnej kvalifikácie prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1 Tr. zákona, nakoľko poverený príslušník mal za to, že na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti za citovaný trestný čin je potrebné úmyselné zavinenie páchateľa, ktorý sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu. Pod dôvodnou obavou je možné rozumieť vyšší stupeň tiesnivého pocitu zo zla, ktorým je vyhrážané, pričom toto nebolo zabezpečenými dôkazmi potvrdené.

	Okrem iného však dôkazy zabezpečené do spisu nasvedčovali tomu, že zo strany XXXXX voči osobe poškodeného XXXXX došlo ku skutku, ktorý vykazoval známky prečinu výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zákona. Obvineného XXXXX z predmetného skutku usvedčovala predovšetkým výpoveď poškodeného XXXXX, ktorý uviedol, že bezprostredne po fyzickom útoku obvineného žiadal vodiča autobusovej linky (čo potvrdil pri svojom výsluchu i sám vodič autobusu svedok XXXXX) o zastavenie autobusu a o možnosť vystúpenia z neho.

	Na základe uvedeného poverený príslušník Obvodného oddelenia PZ Gelnica pod sp. zn. ORP-293/GL-SN-2015 z 10.02.2015 podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX za prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zákona, na skutkovom základe uvedenom v predmetnom uznesení.           

	Výsluchom obv. XXXXX bolo zistené, že dňa 09.02.2015 v čase okolo 8.00 h. sa náhodne v Gelnici stretol s XXXXX, s ktorou sa dohodol na spoločnom vycestovaní do obce Smolník, nakoľko na poštovom úrade si potreboval vyzdvihnúť poštu. Keďže do odchodu autobusu mali ešte časový priestor presunuli sa obaja do pohostinstva zv. U Barboriča, kde si vypil asi štyri poldeci tvrdého alkoholu. Po opustení pohostinstva, kde sa obaja zdržali asi do 11.00 h odišli spolu na autobusovú zastávku na ulicu Hlavná, kde už bol pristavený autobus na linke Gelnica - Smolník, pričom v autobuse sedeli nejakí cestujúci. Po vojdení do autobusu si všimol, že v rade za vodičom, približne v strede autobusu pri okne sedí XXXXX. Vybral si dvojsedadlo cez uličku oproti XXXXX, na ktoré sa k oknu usadila p. XXXXX a on sa usadil vedľa nej k uličke. Uviedol, že uvedené sedadlo využíva často, nakoľko pre prípad nevoľnosti je v blízkosti tlačidlo signalizácie pre vodiča ako i dvere autobusu. Ako sedel v autobuse, zhliadol na XXXXX, ktorý to využil a urobil na neho grimasu. Na jeho správanie nijako nereagoval iba mávol rukou. Následne sa mal XXXXX postaviť zo sedačky, pristúpiť k nemu, pravým bokom do neho strknúť, a pritom mu niečo povedať, ale nevedel uviesť čo presne, nakoľko mu nerozumel. V zápätí sa XXXXX mal presunúť k vodičovi autobusu, ktorý autobus zastavil a XXXXX z neho vystúpil. Trval na tom, že na XXXXX fyzicky ani verbálne nezaútočil, nič mu nepovedal. Následne pred obcou Mníšek nad Hnilcom zastavila hliadka polície autobus, ktorá žiadala, aby z autobusu vystúpil spolu s p. XXXXX. 

	V procesnom postavení svedka bol vypočutý XXXXX, ktorý uviedol, že dňa 09.02.2015 v čase okolo 8.10 h ako vyšiel z banky, zbadal XXXXX s XXXXX ako idú z vrchu mesta smerom dole, ktorí ho mali tiež zbadať. Videl, ako XXXXX ukázal rukou na neho, čím vydedukoval, že chcel upozorniť p. XXXXX na jeho osobu. Otočil sa a šiel smerom dole do mesta. Asi o 11.20 h šiel k autobusovej zastávke, kde už stál autobus, bolo tam asi 15 ľudí, pričom XXXXX a XXXXX tam nevidel. Myslel si preto, že už odišli, alebo že pôjdu neskôr, tak do uvedeného autobusu nastúpil. Uviedol, že ak by tam videl XXXXX, tak by do uvedeného autobusu nenastúpil, pretože by znova na neho útočil, nadával a vyhrážal sa ako to vie. Jednoducho nechcel s ním cestovať. Po nastúpení do autobusu, ktorý bol poloprázdny si sadol k zadným dverám na ľavej strane za vodiča na sedadlo bližšie k uličke a na sedadlo ku oknu si položil ruksak. Ako si sadol, všimol si, že do autobusu nastupuje XXXXX s XXXXX, ktorí boli podľa jeho názoru opití. Ako vošiel XXXXX do uličky a zbadal ho, namieril si to rovno s p. XXXXX k nemu, pričom si sadli na sedadlo vedľa neho cez uličku, pričom p. XXXXX si sadla ku oknu. Asi po minúte cesty sa na neho otočil XXXXX, ktorý mu povedal, že ho zabije, načo on vstal a povedal mu, že koho chce tu on zabiť, v čom sa rozmachol rukou smerom do jeho tváre, kde nastavil svoju ruku, do ktorej ho buchol a následne sa touto rukou udrel po pere úst a nose. Na to šiel k šoférovi autobusu a žiadal, aby zavolal hliadku polície. Šofér mu mal uviesť, aby si sadol, aby mu neprepadol lístok, pričom zobral telefón, ktorým zavolal políciu. Polícia mu uviedla, aby sa dostavil na oddelenie. Na križovatke ulíc Slovenskej a Nemocničnej šofér zastavil autobus, kde z neho vystúpil, aby mohol podať trestné oznámenie na XXXXX. Uviedol, že z XXXXX má strach a podľa znaleckého posudku je nebezpečný, nevypočítateľný a koná bez toho, aby uvážil aké následky môžu byť. 

	V rámci konfrontácií obvinený XXXXX ako i poškodený XXXXX zotrvali na svojich predošlých výpovediach. Obvinený navyše uviedol, že uvedené miesto v blízkosti poškodeného si vybral preto, že ide o miesto pre invalidov a on je invalid a v autobuse mu býva často zle. Poškodený na uvedené reagoval tak, že ide len o výmysel, pričom obvinený si sadol k nemu len preto, aby ho provokoval. 

	Svedok XXXXX uviedol, že dňa 09.02.2015 v čase o 11.20 h cestoval  autobusovým spojom z mesta Gelnica do obce XXXXX. Do autobusu nastúpil medzi prvými. V tom čase do autobusu mal nastúpiť aj XXXXX, ktorého pozná z videnia. Svedok sa usadil na sedadlo v zadnej časti autobusu, pričom XXXXX si sadol na sedadlo v strednej časti autobusu bližšie k uličke. Následne si všimol, že do autobusu nastúpil XXXXX spolu s p. XXXXX, ktorých poznal tiež z videnia. Ako prvý do autobusu nastúpil XXXXX a za ním p. XXXXX. Ako sa presúvali autobusom, tak XXXXX sa pristavil pri dvojsedadle hneď oproti, kde sedel p. XXXXX, pričom umožnil, aby si na sedadlo k oknu sadla p. XXXXX a p. XXXXX sa usadil na miesto vedľa nej. Ako sa pohol autobus zo zastávky, tak počas cesty mal zaregistrovať, že p. XXXXX sa s p. XXXXX na niečom hádajú. Obsah hádky nevedel uviesť, taktiež nevedel uviesť kto hádku vyvolal. Videl len ako p. XXXXX asi dvakrát svojou čiapkou udrel. p. XXXXX. Taktiež videl, ako sa pred týmto útokom mal brániť p. XXXXX tým, že zodvihol obe svoje ruky. V tom čase na seba pokrikovali zvýšeným hlasom a preto počul ako p. XXXXX kričal na XXXXX, aby ho nebil, aby mu dal pokoj a aby prestal. Žiadne vyhrážky nepočul a to od ani jednej zo strán, počul iba to, ako p. XXXXX povedal. p. XXXXX, že zavolá políciu. Nevidel, aby XXXXX nejako fyzicky zaútočil na p. XXXXX. Pamätal si, že p. XXXXX sa presunul k vodičovi autobusu, kde mu vodič niečo povedal a potom zastavil autobus pri miestnom gymnáziu, kedy p. XXXXX aj z autobusu vystúpil, Následne za obcou Mníšek nad Hnilcom zastavila autobus hliadka polície a p. XXXXX a p. XXXXX odišli s nimi preč.      

	Ako svedok bol vypočutý XXXXX, ktorý uviedol, že dňa 09.02.2015 bol šoférom na autobusovej linke Gelnica - Úhorná s časom odchodu o 11.20 h. Po pohnutí autobusu a približovaní sa k NsP v Gelnici pristúpil k nemu starší muž s bradou, ktorého poznal len s videnia, kde mu mal povedať, že bol napadnutý. Trval na tom, aby mu zavolal políciu, na čo mu on odpovedal, nech si od neho sadne ďalej, pričom sa venoval cestujúcim na ďalšej zastávke pri vydávaní lístkov, pričom nevedel uviesť, kde si tento muž sadol alebo kde sa postavil. Nahlásené napadnutie nevidel, nepočul žiaden krik ani hádku. Pri priblížení sa ku križovatke Nemocničná a ul. Slovenská, ktorá vedie na políciu, mu kázal tento muž zastaviť. Uvedené urobil a pokračoval v ceste. Pred obcou Mníšek nad Hnilcom ho zastavili policajti, ktorí zobrali ďalšieho cestujúceho spolu s nejakou ženou. Okrem uvedeného uviedol, že na tvári muža s bradou nezaregistroval nejaké zranenia.

	K okolnostiam prípadu bola vypočutá tiež svedkyňa XXXXX, ktorá uviedla, že skutočne vošla do autobusu s XXXXX, ktorý smeroval dňa 09.02.2015 v čase o 11.20 h z Gelnice do Smolníka. V autobuse si sadli k zadným dverám autobusu, kde ona si sadla k oknu a XXXXX si sadol na sedadlo k uličke. Pána XXXXX v autobuse registrovala, pričom uviedla, že tento sedel cez uličku vedľa nich. Po nejakom čase začal do XXXXX p. XXXXX skákať a povedal mu, že čo tu robí, že ho zabije, pričom ona sa do toho nestarala, pričom p. XXXXX nemal povedať XXXXX vôbec nič. Po pohnutí autobusu sa obaja medzi sebou mali stále rozprávať, ona si to však nevšímala a ani nevie čo si rozprávali, nakoľko to nebolo počuť na celý autobus. Ako sa autobus vracal od nemocnice mal p. XXXXX vystúpiť pri križovatke ulíc Slovenskej a Nemocničnej. Podľa svedkyne nikto nikoho nenapadol, pričom oni cestovali ďalej až do Smolníka.     

	Z dôvodu, že v rámci skráteného vyšetrovania sa nepodarilo identifikovať ďalšie osoby, ktoré by mohli byť priamymi svedkami incidentu, ktorý je predmetom tohto trestného konania, bolo potrebné vychádzať pri vyhodnocovaní predmetnej trestnej veci len z výpovedí známych svedkov. 

	Ako nanajvýš rozporuplná vyznela výpoveď p. XXXXX v časti jej tvrdenia, že spočiatku p. XXXXX nemal povedať XXXXX vôbec nič a po pohnutí autobusu sa obaja medzi sebou mali stále rozprávať, ona si to však nevšímala a ani nevie čo si rozprávali, nakoľko to nebolo počuť na celý autobus, ako i to, že nikto nikomu nič nerobil a ani sa nevyhrážal, hoci treba podotknúť, že táto osoba sedela hneď veľa obvineného, v porovnaní so svedeckou výpoveďou XXXXX, ktorý hoci sedel v zadnej časti autobusu zaregistroval, že p. XXXXX sa s p. XXXXX o niečom hádajú, pričom nevedel uviesť obsah hádky (nešlo teda o bežnú nekonfliktnú konverzáciu). Uviedol, že potom ako p. XXXXX dvakrát svojou čiapkou udrel. p. XXXXX začali na seba pokrikovať zvýšeným hlasom a preto počul ako p. XXXXX kričal na XXXXX, aby ho nebil, aby mu dal pokoj a aby prestal, pričom nevedel uviesť, kto hádku vyvolal. Následne za obcou Mníšek nad Hnilcom zastavila autobus hliadka polície a p. XXXXX a p. XXXXX odišli s nimi preč. 
	
	Ako vierohodnejšia sa pokladá výpoveď XXXXX aj minimálne v tom, že si aj po istom časovom odstupe od skutku pamätal, že autobus za obcou Mníšek nad Hnilcom zastavila hliadka polície, po ktorom p. XXXXX a p. XXXXX vyšli z autobusu, pričom podľa svedkyne XXXXX mali obaja, teda spolu s obvineným, cestovať ďalej do Smolníka.   

	Je potrebné uviesť, že poškodeného obavu zo správania obvineného nie je možné vylúčiť predovšetkým s ohľadom na priestupky proti občianskemu spolunažívaniu, z ktorých bol obvinený uznaný vinným a ktorých sa dopustil voči poškodenému. Túto obavu predznamenáva i posledne právoplatné odsúdenie z roku 2012, v ktorom bol obvinený uznaný vinným z prečinu nebezpečného vyhrážania voči poškodenému. Poškodený sám zvýraznil, že sa snaží vyhýbať obvinenému, čo naznačil aj vo svojej výpovedi, kde uviedol, že ak by vedel, že do uvedeného autobusu nastupuje aj obvinený, tak by do neho nevstúpil. Poškodený trval na tom, že obvinený vyhľadáva jeho prítomnosť, čo rozviedol i tým, že i napriek tomu, že bolo v autobuse dostatok miesta na sedenie, obvinený si zámerne sadol oproti poškodenému na sedadlo cez uličku, čím si takto vytvoril priestor na slovné a fyzické ataky voči jeho osobe. Navyše, zo zápisu o dychovej skúške na alkohol vyhotovenom pomocou prístroja Alcotest 7410, výrobného č. ARKN-0277, pod číslom merania 0238, bola obvinenému v dychu nameraná hodnota 1,01 mg/l alkoholu, čo nemôže vylúčiť, že obvinený sa pod vplyvom alkoholu mohol dopustiť konania, ktoré u poškodeného vyvolalo reakciu, po ktorej nastala hádka, fyzický útok a následne opustenie autobusu poškodeným tak ako to opísal. Nakoniec samotnú hádku nevylúčil ani svedok XXXXX.

	Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 
	
	Podľa § 214 ods. 2 Trestného poriadku policajt postupuje inému orgánu, iba ak vo veci nebolo vznesené obvinenie. 

	Vyhodnotením dôkazov zabezpečených v rámci trestného stíhania tak jednotlivo, ako aj vo vzájomnej súvislosti, nie je možné vylúčiť, že obvinený sa dopustil po úvodnej slovnej hádke fyzického napadnutia XXXXX takým spôsobom, že ho rukou udrel do jeho ľavej ruky, ktorou si XXXXX chránil hlavu pred úderom, následkom čoho sa XXXXX udrel do oblasti úst a nosa, čím mu mal spôsobiť drobné zranenie, bez potreby lekárskeho ošetrenia. Aby šlo o trestný čin výtržníctva musí ísť o taký zásah do medziľudských vzťahov, ktorý už hrubo, vo zvýšenej miere narúša zásady slušného správania. V kontexte uvedeného prípadu je možné uviesť, že z výpovedí svedkov nevyvstalo, aby došlo k spáchaniu takého incidentu medzi obvineným a poškodeným, ktorý by vzbudil zvýšenú pozornosť a záujem ľudí nachádzajúcich sa v autobuse. V danom prípade bolo potrebné vylúčiť trestnoprávnu zodpovednosť obvineného za trestný čin, za ktorý bol stíhaný aj vzhľadom na miernu intenzitu útoku voči poškodenému a zranenie, ktoré si u neho nevyžiadalo žiadne lekárske ošetrenie. Konanie obvineného však mohlo naplniť znaky priestupku proti občianskemu spolunažívaniu v zmysle ust. § 49 ods. 1 písm. d/ zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, na prejednanie ktorého je príslušný Okresný úrad Spišská Nová Ves, odbor všeobecnej vnútornej správy. 

	Z uvedeného dôvodu bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Peter Garčala
prokurátor