Okresná prokuratúra Ružomberok 
Dončova 8, 034 53 Ružomberok 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 154/14/5508	Ružomberok, 22.7.2015
EEČ : 2-42-88-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Zanedbanie povinnej výživy podľa § 207 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Ružomberok
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
XXXXX riadne neplnil svoju zákonom uloženú povinnosť vyživovať iného a to svoje deti na XXXXX nar. 09.09. 2006, na ktorú je povinný prispievať sumou 150,-eur mesačne a na XXXXX, nar. 13.09. 2009 sumou 50,-eur mesačne od 07.02. 2012, ktoré má poukazovať vždy do každého 15-teho dňa v mesiaci vopred k rukám matky na základe rozsudku Okresného súdu XXXXX č.k. 9P/16/2012-32 zo dňa 14.03. 2012, ktorý nadobudol právoplatnosť a vykonateľnosť dňa 26.03. 2012, pričom si neplnil svoju povinnosť od 20.10. 2013 s výnimkou mesiaca apríl 2014, kedy uhradil na výživnom sumu vo výške 200,-eur, do 13.01. 2015, kedy bol vzatý do väzby a nahlásil vyživovaciu povinnosť, čím zostal dlhovať na bežnom výživnom k rukám matky XXXXX, nar. 20.07. 1987, trvale bytom XXXXX, ul. XXXXX sumu vo výške 2754,80,-eur,
kde zo správy Úradu práce sociálnych vecí a rodiny XXXXX, odbor služieb zamestnanosti je zrejmé, že XXXXX nie je a nebol od 01.01. 2012 vedený v evidencii uchádzačov o zamestnanie, nie je evidovaný ako osoba nachádzajúca sa v hmotnej núdzi, nepoberal a nepoberá pomoc v hmotnej núdzi vo forme dávky, od januára do konca apríla 2014 mal pracovať v Belgicku, kde jeho mesačný zárobok mal byť vo výške cca. 2500,-eur mesačne, je evidovaný v databáze zákazníkov mobilnej verejnej telefónnej siete, kde má aktívnu telefónnu kartu O2 Fér s dobíjaním kreditu bez zmluvy - bez viazanosti v počte 5 ks, aktívne od 22.10. 2013, kde na dvoch kartách bol navýšený kredit od 01.01. 2012 až doposiaľ v celkovej výške 70,-eur a 72,-eur, je spoluvlastníkom nehnuteľnosti a pozemkov na listoch vlastníctva č. 2227, č. 2151, č. 2550. 

lebo  tento skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Poverený príslušník Obvodného oddelenia PZ XXXXX uznesením č. ČVS: ORP - 169/OO - RK - 2014 zo dňa 13.04.2014 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie za prečin  zanedbania povinnej výživy pre skutok uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ odboru kriminálnej polície XXXXX podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX za prečin zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1 Trestného zákona pre skutok, že 

si úmyselne riadne neplnil svoju zákonom uloženú povinnosť vyživovať iného a to svoje deti na XXXXX nar. 09.09. 2006, na ktorú je povinný prispievať sumou 150,-€ mesačne a na XXXXX, nar. 13.09. 2009 sumou 50,-€ mesačne od 07.02. 2012, ktoré má poukazovať vždy do každého 15-teho dňa v mesiaci vopred k rukám matky na základe rozsudku Okresného súdu XXXXX č.k. 9P/16/2012-32 zo dňa 14.03. 2012, ktorý nadobudol právoplatnosť a vykonateľnosť dňa 26.03. 2012, pričom si neplnil svoju povinnosť od 20.10. 2013 s výnimkou mesiaca apríl 2014, kedy uhradil na výživnom sumu vo výške 200,-€, do 13.01. 2015, kedy bol vzatý do väzby a nahlásil vyživovaciu povinnosť, čím takto zostal dlhovať na bežnom výživnom k rukám matky XXXXX, nar. 20.07. 1987, trvale bytom XXXXX, ul. XXXXX sumu vo výške 2754,80,-€,
keď zo správy Úradu práce sociálnych vecí a rodiny XXXXX, odbor služieb zamestnanosti je zrejmé, že XXXXX nie je a nebol od 01.01. 2012 vedený v evidencii uchádzačov o zamestnanie, nie je evidovaný ako osoba nachádzajúca sa v hmotnej núdzi, nepoberal a nepoberá pomoc v hmotnej núdzi vo forme dávky, od januára do konca apríla 2014 mal pracovať v Belgicku, kde jeho mesačný zárobok mal byť vo výške cca. 2500,-€ mesačne, je evidovaný v databáze zákazníkov mobilnej verejnej telefónnej siete, kde má aktívnu telefónnu kartu O2 Fér s dobíjaním kreditu bez zmluvy - bez viazanosti v počte 5 ks, aktívne od 22.10. 2013, kde na dvoch kartách bol navýšený kredit od 01.01. 2012 až doposiaľ v celkovej výške 70,-€ a 72,-€, je spoluvlastníkom nehnuteľnosti a pozemkov na listoch vlastníctva č. 2227, č. 2151, č. 2550. 

	Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi dňa 11.03. 2015 okrem iného uviedol, že po prepustení z výkonu trestu v mesiaci november 2013 XXXXX vyplatil nájomné za byt, kde bývala aj so svojou matkou. Bolo to zameškané nájomné. Peniaze na zameškané nájomné vo výške 800,- eur dal jej matke XXXXX. Ďalej zaplatil zameškané platby za elektrickú energiu vo výške 700,-eur a nejaké drobné. Tieto peniaze dal XXXXX, ktorá to bola zaplatiť. Ďalej nakúpil pre deti Rebeku a Timeu oblečenie na zimu a spolu to bolo oblečenie v hodnote cca. 1000,-eur. Potom deťom kúpil aj lyžiarsku výstroj v hodnote 800,-eur. Potom ešte v mesiaci november 2013 a rovnako aj v mesiaci december 2013 nakúpil stravu. V novembri 2013 to bola strava v hodnote 300,-eur a decembri 2013 v hodnote 600,-eur. V mesiaci január 2014 odišiel pracovne do Belgicka a vrátil sa v polovici januára 2014 na tri dni. Vtedy XXXXX a deťom urobil nákup za sumu okolo 350,-eur. Potom odcestoval do zahraničia a v mesiaci február 2014 XXXXX XXXXX prevodom na účet prostredníctvom svojho zamestnávateľa sumu 200,-€. Peniaze jej poslal preto lebo zistil, že deti sú choré. V mesiaci marec XXXXX sa XXXXX spoločne s ich deťmi XXXXX presťahovali do XXXXX do bytu, za ktorý platil mesačný nájom vo výške 300,-eur. V marci alebo v apríli 2014, keď bol v XXXXX Kurinskej poslal cez Western Union sumu 200,-eur, z Čiech jej poslal 50,-eur alebo až 60,-eur cez Western Union. Ešte cez leto v roku 2014 dal okrem bežných peňazí na nájomné a na stravu v hotovosti do ruky XXXXX sumu 2.000,- eur na domácnosť. Potom žil v jednej domácnosti s XXXXX a deťmi až do 13.01. 2015, kedy ho zavreli.

Svedkyňa poškodená XXXXX vo svojej výpovedi dňa 14.07. 2014 ( XXXXX vznesením obvinenia) vyjadrila k tomu, že XXXXX si svoju vyživovaciu povinnosť neplní na maloleté deti XXXXX a XXXXX neplní od 20.10. 2013 XXXXX výnimkou mesiaca apríl 2014, kedy uhradil na výživnom sumu 200,-eur. Preto požiadala o náhradné výživné a toto jej bolo priznané rozhodnutím č.k. RK1/OPHN/SOC/2014/22473 od 01.10. 2013 spolu vo výške 158,50,-eur. Až do marca 2014 bývala spoločne so svojimi maloletými deťmi pri svojej matke XXXXX a potom sa odsťahovala do Žiliny, kde bývala v byte prenajatom XXXXX, ktorý v tej dobe pracoval v Belgicku a v mesiaci apríl 2014 sa vrátil na Slovensko. Takto bývali spolu až do 11.07. 2014, kedy sa vrátila spoločne s maloletými deťmi bývať späť ku matke XXXXX do XXXXX ďalej uviedla, že počas toho, ako bývala spoločne s XXXXX jej on okrem tých 200,-eur nedal žiadne peniaze. K tomu, ako sa XXXXX zaujímal o maloleté deti uviedla, že keď bol v Belgicku o deti sa nezaujímal, pokúpil im len nejaké oblečenie, keď spolu bývali, tak sa deťom venoval a teraz ako odišla zase nejaví o deti záujem. K majetkovým pomerom XXXXX uviedla, že v Belgicku mal zarobiť mesačne cca 2500,-eur a momentálne je nezamestnaný.

Svedkyňa poškodená XXXXX sa do zápisnice o výsluchu svedka poškodeného spísanej dňa 13.03. 2015 okrem iného uviedla, že potom ,ako bol XXXXX prepustený z výkonu trestu, tak si podala žiadosť na náhradné výživné, ktoré jej je vyplácané až doteraz. Potom, ako bol prepustený z výkonu trestu, tak sa chcel ku poškodenej vrátiť, s čím nesúhlasila. Potom jej v mesiaci november 2013 spravil nákup za 100,-eur a v mesiaci december 2013 odhadom za 200,-eur. V decembri 2013 prišiel po deti, chcel im kúpiť lyžiarsku výstroj a preto všetci štyria išli do Žiliny, kde kúpili lyžiarsku výstroj v hodnote asi 700,-eur. Potom odišiel pracovať do zahraničia a keď telefonicky zistil, že dcéra XXXXX je chorá, mala zápal pľúc a bola v nemocnici, poslal cez Western Union sumu 300,-eur, čo mohlo byť v mesiaci marec 2014. Potom v mesiaci apríl 2014 išla bývať do Žiliny. Nájom za byt a elektrinu platil XXXXX. Boli spolu v telefonickom kontakte a cez Western Union jej poslal v apríli 2014 asi sumu 400,-eur, čo potrebovala pre seba a pre deti. Potom sa XXXXX vrátil späť a žili v jednej domácnosti, ale nie ako partneri. Dcéra XXXXX v Žiline chodila do školy, dcéra XXXXX nechodila do škôlky. V tej dobe sa XXXXX o deti staral a zaujímal a čo potrebovali, tak to im aj kupoval. Tiež naďalej platil nájom a energie, prispieval na stravu a na ostatné veci. Takto spolu aj s deťmi žili až do mesiaca január 2015, kým XXXXX zase nezavreli do väzby. Potom sa presťahovala do Ružomberka do bytu k matke. Ďalej XXXXX uviedla, že  vtedy, keď sa vrátil XXXXX z výkonu trestu, bývala v byte pri matke a chceli ich z bytu vysťahovať pre neplatenie nájomného. Preto si hľadala podnájom, našla ho ale XXXXX jej to prekazil a nevyšlo to. Potom XXXXX  dal jej matke peniaze, aby vyplatila dlh na nájomnom za byt. Na otázku v, či považuje alebo nepovažuje nejaké finančné prostriedky vyplatené XXXXX v hotovosti, alebo finančné prostriedky za ktoré bol uhradený nájom, energie, strava, náklady na oblečenie pre deti ako výživné alebo jeho pomernú časť, ktoré bol povinný XXXXX platiť k jej rukám uviedla, že sa teraz rozhodla, že všetky tie peniaze ktoré investoval XXXXX pre deti a pre domácnosť mu započíta ako dlžné výživné, aj keď jej peniaze nedával do ruky. XXXXX jej teda od októbra 2013 do januára 2015 nedlhuje na výživnom žiadnu sumu. Vo svojej výpovedi dňa 23.06. 2015  svedkyňa - poškodená uviedla, že sa práv poškodenej vzdáva, k trestnému stíhaniu sa nepripája a nežiada postih páchateľa. Na otázky uviedla, že na tom, že namiesto peňažnej sumy jej obvinený poskytne, resp. uhradí výživné na maloleté svoje vo forme nákupu potravín, ošatenia, školských potrieb a podobne sa nedohodli. Obvinený jej výživné po návrate z výkonu trestu nechcel dávať a deťom kupoval veci. Takto jej to aj povedal, s čím ona nesúhlasila. Súhlasila však s tým, že pôjde s deťmi bývať do Žiliny. Dohoda bola taká, že obvinený bude pracovať v zahraničí, bude platiť nájom za byt a to bude to výživné. Nájomné za byt bolo mesačne 500,-eur. Potom obvinený dal v zahraničí výpoveď a prišiel bývať k nim do Žiliny. Ona v byte zostala bývať kvôli deťom, lebo dcéra tam už chodila do školy. S obvineným spoločne žiť nechcela. Obvinený jej teda výživné nehradil v zmysle rozsudku. Ako dôvod, prečo jej obvinený nedával ako výživné v hotovosti stanovenú finančnú sumu uviedla, že ju chcel podľa nej takto trestať a chcel, aby sa ku nemu vrátila. K životnej úrovni v čase spolužitia s obvineným uviedla, že sa tam mala celkovo dobre, deti mali všetko, čo len chceli. Deti sa mali lepšie, keď žili spolu s obvineným. K tomu, či o nákupoch obvineného informovala aj sociálny úrad uviedla, že áno. Oznámila im, že deťom  kúpil lyžiarsku výstroj, robil im nákupy. Na úrade jej povedali, že pokiaľ jej peniaze nedá do ruky, tak sa to za výživné nepovažuje. O tom, že ona poberala náhradné výživné, obvinený vedel. Počas obdobia od októbra 2013, kedy bol obvinený prepustený z výkonu trestu odňatia slobody do januára 2015, kedy bol obvinený vzatý do väzby, boli uspokojené všetky potreby jej maloletých detí, miera pričinenia obvineného bola štandardná, upokojoval všetkých potreby maloletých detí, mal ich rád, dával im viac, ako mal.

Svedkyňa XXXXX, pracovníčka Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny vypovedala, že spis týkajúci sa náhradného výživného vyplácaného XXXXX jej bol pridelený dňa 24.01. 2014 vtedy, keď podala žiadosť o vyplácanie náhradného výživného na maloleté deti  XXXXX XXXXX. Pri posudzovaní nároku XXXXX na náhradné výživné vychádzala zo zákona o náhradnom výživnom. XXXXX splnila všetky zákonné podmienky na vyplácanie a preto jej náhradného výživného bolo priznané. Nárok na vyplácanie náhradného výživného bol preverovaný v zmysle zákona každého pol roka. O tom, že XXXXX žila v dobe poberania náhradného výživného s otcom maloletých detí XXXXX, o tom, že XXXXX robil nákupy pre domácnosť, platil náklady na domácnosť však nevedela. Toto ani neskúmala v súvislosti s vyplácaním náhradného výživného, lebo to nie je povinnosťou v zmysle zákona o náhradnom výživnom. Povinnosťou osoby, ktorá poberá náhradné výživné je oznámiť zaplatenie výživného povinnou osobou. Ak to osoba nenahlási, tak ona to nemá odkiaľ vedieť a zistiť. V prípade, že poberateľka náhradného výživného oznámi, že povinný zaplatil výživné v plnej výške, nemusí to zdokladovať formou nejakej fotokópie šeku, stačí čestné vyhlásenie, čo sa akceptuje. Spôsob úhrady výživného sa neskúma. Ďalej uviedla, že XXXXX neoznámila úradu zmenu školy, ktorú navštevovala jej dcéra XXXXX, toto si zistila sama zo správy ZŠ Zarevúca 18 v Ružomberku. 

	Svedkyňa XXXXX vo svojej výpovedi potvrdila, že na byte na ulici XXXXX ktorý má v nájme, bola dlžoba na BYPE XXXXX za nájom za dlhé obdobie. V tej dobe mali už byť z bytu vysťahovaní, teda ona, syn XXXXX XXXXX dcéra XXXXX aj s deťmi. Od XXXXX prijala peniaze 700,- eur, s týmito peniazmi a ešte ďalšími išla na BYPO v Ružomberku a vyplatila to. Tiež mala dlh na elektrike, nedoplatok vo výške 350,- eur, niekedy v priebehu roka 2013. XXXXX sa tiež sám ponúkol, že to zaplatí. Tieto peniaze na elektriku jej dal koncom roka 2013 alebo začiatkom roka 2014. XXXXX chcel bývať s dcérou, ale ona nechcela. Vie, že keď prišiel z výkonu trestu v tom októbri 2013, tak dcére XXXXX a hlavne deťom kupoval stále stravu. Koruny im nedal, ale dával im jedlo. Patrícia si vždy napísala to, čo potrebovala a dala mu lístok a on jej nakúpil. Tiež deťom kupoval oblečenie, lyžiarsku výstroj. XXXXX stále naliehal, aby sa dcéra XXXXX aj s deťmi presťahovala do Žiliny k nemu, že on bude robiť v Belgicku, kde aj robil, a ona tam bude bývať a bude sa o nich starať. Vie, že XXXXX robil v tom Belgicku a potom prestal robiť a nasťahoval sa ku nim do bytu v Žiline. Ešte na vianočné sviatky a Nový rok bola dcéra s vnúčatami v Žiline a potom XXXXX zatvorili do väzby. Bolo to niekedy v januári 2015. Potom sa dcéra vrátila späť do Ružomberka, býva zase u nej v byte.

Svedkovia XXXXX a XXXXX sa konkrétne ku skutku, pre ktoré je vedené trestné stíhanie nevedeli vyjadriť. 

Súčasťou dôkaznej matérie sú aj zhromaždené listinné dôkazy, a to rozsudok Okresného súdu XXXXX č. 9P 16/2012 zo dňa 14.03.2012, uznesenie Okresnej prokuratúry XXXXX sp. zn. 2Pv 190/12/5511 zo dňa 16.08.2012, potvrdenia o návšteve školy maloletými deťmi, správy štátnych orgánov k osobe obvineného a poškodenej, ako aj odpis registra trestov na obvineného.

Podľa § 207 ods. 1 Trestného zákona prečinu zanedbania povinnej výživy sa dopustí ten, kto najmenej tri mesiace v období dvoch rokov neplní, čo aj z nedbanlivosti, zákonnú povinnosť vyživovať alebo zaopatrovať iného. 

Pre vyvodenie trestnoprávnej zodpovednosti za prečin zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1 Trestného zákona voči konkrétnej osobe je nevyhnutné, aby boli naplnené všetky zákonné znaky skutkovej podstaty tohto prečinu, majúc na zreteli predovšetkým subjektívnu stránku trestného činu, t. j. zavinenie, ktoré zákon vyžaduje buď vo forme úmyslu, tak ako to predpokladá ustanovenie § 15 Trestného zákona, resp. vo forme nedbanlivosti, tak ako to vyplýva z ustanovenia § 16 Trestného zákona. 

Podľa § 15 Trestného zákona, trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ
a)	chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo 
b)	vedel, že svojim konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený.

Podľa § 16 Trestného zákona, trestný čin je spáchaný z nedbanlivosti, ak páchateľ 
a)	vedel, že môže spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo z primeraných dôvodov sa spoliehal, že také porušenia alebo ohrozenie nespôsobí, alebo
b)	nevedel, že svojim konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, hoci o tom vzhľadom na okolnosti a na svoje osobné pomery vedieť mať a mohol. 

Zo zhromaždených dôkazov vyplýva nepochybný záver v tom zmysle, že 
obvinený napriek tomu, že z formálneho hľadiska neuhrádzal výživné spôsobom uvedeným v rozsudku súdu k rukám matky maloletých detí, počas  rozhodného obdobia, ktoré je predmetom trestného stíhania, uhrádzal  výdavky týkajúce sa potrieb maloletých detí, po dlhšiu dobu žil s maloletými deťmi a ich matkou v spoločnej domácnosti, kde uhrádzal nákupy na stravu, nájom, oblečenie a to vo väčšom rozsahu ako matka maloletých detí. Podľa tvrdení poškodenej XXXXX, obvinený 500,- eur platil za nájom, kupoval stravu, čo bolo určite o dosť viac, ako ona dávala. XXXXX sa venoval deťom, kupoval im všetko, mali sa lepšie, keď žili spolu s XXXXX Ona chcela, aby deti žili tak, ako on, aby sa mali dobre. Z týchto skutočností nemožno vyvodiť právny záver, že obvinený si neplnil vyživovaciu povinnosť voči svojim maloletým dcéram XXXXX a XXXXX. Zo zhromaždených dôkazov možno konštatovať, že XXXXX chcel žiť so svojimi maloletými deťmi a ich matkou ako rodina, s týmto cieľom uhrádzal aj ďalšie výdavky priamo nesúvisiace s výživným tak, ako to vo svojej výpovedi uviedla aj svedkyňa XXXXX. 

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Vyhodnotením zhromaždených dôkazov jednotlivo aj vo vzájomných súvislostiach som dospela k záveru, že  skutok, pre ktorý je vedený trestné stíhanie sa stal, avšak nenapĺňa všetky zákonné znaky skutkovej podstaty prečinu zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1 Trestného zákona. Z uvedeného dôvodu som preto rozhodla o zastavení trestného stíhania obvineného podľa ustanovenia §  215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok.

JUDr. Mária Štupáková
prokurátorka