Okresná prokuratúra Bratislava II 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 25,  	

Sp. zn. : 1 Pv 391/13/1102	Bratislava II, 9.8.2015
EEČ : 2-9-254-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Sprenevera podľa § 213 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
ako konateľ spoločnosti XXXXX so sídlom na XXXXX v Bratislave  prevzal na presne nezistenom mieste dňa 17.04.2008 nasledovné veci: oXXXXX zo strany dodávateľa spol. XXXXX, s. r. o. vystavená faktúra č. 2008/1612, kde bola uvedená lehota splatnosti faktúry do 09.05.2008, ako aj výhrada vlastníctva v prospech spol. XXXXX, s. r. o.  až do úplného zaplatenia tovaru, na základe ktorej bola spol. XXXXX. povinná uhradiť v prospech spol. XXXXX, s. r. o. sumu 13.430,26 € (404,600,- Sk), avšak obvinený si túto povinnosť v uvedenej lehote nesplatil, ako ani predmetné veci nevrátil, pričom v dôsledku uzatvorenia zmluvy o postúpení pohľadávky dňa 16.08.2010 sa veriteľom stal XXXXX, čím obvinený spôsobil XXXXX škodu vo výške 13.430,26 €,   

lebo  tento skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ XXXXX II, Odboru kriminálnej polície, 3. oddelenia vyšetrovania, vedie trestné stíhanie proti XXXXX pre úmyselný prečin podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona na skutkovom základe vyššie uvedenom. 

V priebehu doposiaľ vedeného trestného konania bol zistený nasledovný skutkový stav. 

Obvinený XXXXX počas výsluchu dňa 09.08.2013 uviedol, že od poškodeného si na základe ústnej dohody zaobstaral omietací stroj, pričom na základe ich ústnej dohody mala firma obvineného začať vykonávať činnosť spočívajúcu v realizovaní strojových omietok, pričom z utŕžených ziskov mal obvinený za omietací stroj poškodenému splácať. Ako prvú obvinený realizoval stavbu hotela v Bratislave na XXXXX, kde však nedostal za svoje služby zaplatené, pričom následne realizoval stavbu v XXXXX. Ani pri realizácii tejto stavby nedošlo k úhrade za poskytnuté služby. Preto obvinený nebol schopný dodržať dohodu s poškodeným. Nakoľko stroj bolo potrebné servisovať, bol za týmto účelom odovzdaný poškodenému, aby na ňom vykonal potrebný servis. Nakoľko kúpna cena za stroje nebola uhradená, poškodený stroj zadržal a tento už obvinenému nevrátil. V súvislosti s druhým strojom obvinený uviedol, že tento obstaral od poškodeného tým istým spôsobom a za tým istým účelom ako prvý omietací stroj. Za uvedený stroj obvinený zaplatil približne polovicu – sumu približne 4.000,- € po tom, ako sa vec riešila prostredníctvom exekučného konania. Obvinený uviedol, že za stroje nezaplatil z dôvodu, že nedostával úhrady od investorov za už zrealizované práce. Obvinený uviedol, že jeho firma s firmou poškodeného pravidelne obchodovala v oblasti strojových omietok.

Z výsluchu poškodeného XXXXX zo dňa 17.07.2014 vyplýva, že obvinený od poškodeného kúpil tri omietacie stroje, pričom jeden zo strojov bol uhradený hneď pri ich kúpe. Ďalšie dva stroje uhradené neboli. Následne poškodený obvinenému jeden stroj (konkrétne stroj, ktorý bol v plnej výške uhradený) zadržal z dôvodu nezaplatenia jeho dlhov voči poškodenému, nakoľko stroj sa pokazil a obvinený stroj poškodenému odovzdal na servis. Následne bol poškodenému vrátený prostredníctvom polície jeden z nezaplatených strojov, ktorý sa v tom čase nachádzal v XXXXX Druhý nezaplatený stroj sa mal nachádzať v HXXXXX. Prostredníctvom exekúcie poškodený od obvineného vymohol sumu 3.800,- €. Poškodený potvrdil, že sa s obvineným dohodol na splácaní svojho dlhu, a to okrem iného aj sprostredkovaním rôznych zákaziek. Poškodený si v trestnom konaní neuplatnil žiadnu škodu.      

Z výsluchu svedka XXXXX zo dňa 17.07.2014 vyplýva, že pomáhal obvinenému s realizovaním stavieb. Svedok vypovedal ohľadne zadržania pokazeného omietacieho stroja poškodeným v súlade s výpoveďou poškodeného a obvineného. V súvislosti so splatením strojov pri kúpe, ako aj so splácaním dlhu poškodenému vypovedal taktiež v súlade s výpoveďou poškodeného a obvineného.

Poukazujem tiež na zápisnicu o vykonaní prehliadky iných priestorov, počas ktorej dňa 14.08.2013 bol zaistený omietací stroj. Prostredníctvom znaleckého dokazovania z odboru kriminalistika, odvetvia metalografia sa zistilo, že zaistený stroj je jedným z nezaplatených omietacích strojov, a to omietací stroj typu XXXXX. Uvedený stroj bol vrátený poškodenému na základe uznesenia vyšetrovateľa podľa § 97 ods. 1 Trestného poriadku.

V trestnom konaní boli tiež zadokumentované faktúry za omietacie stroje, dokumenty k občianskemu súdnemu konaniu a k exekučnému konaniu, ako aj ďalší spisový materiál.   

Z doposiaľ vykonaného dokazovania vyplýva, že obvinený a poškodený boli obchodní partneri, pričom systematicky spolupracovali pri svojej obchodnej činnosti. V rámci ich spolupráce došlo k takým situáciám, kedy obvinený poškodenému svoje dlhy splácal, ale aj naopak, kedy svoje dlhy splatiť nedokázal. Takáto situácia nastala aj v prípade kúpy dvoch omietacích strojov z troch, kedy obvinený bol schopný v čase kúpy splatiť len jeden stroj, pričom ďalšie dva stroje mal splatiť podľa vzájomnej dohody až po získaní finančných za zrealizované omietacie práce. K uvedenej úhrade finančných prostriedkov však nedošlo, nakoľko obvinený mal neuhradené pohľadávky zo strany jeho dlžníkov. Týmto svojím konaním mal obvinený poškodenému spôsobiť škodu vo výške 13.430,26 €.

Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. Škodou veľkého rozsahu sa rozumie suma dosahujúca najmenej päťstonásobok takej sumy. Tieto hľadiská sa použijú rovnako na určenie výšky prospechu, hodnoty veci a rozsahu činu.

Podľa § 221 ods. 1 Trestného zákona kto na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl, a spôsobí tak na cudzom majetku malú škodu, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky.

Podľa § 221 ods. 2 Trestného zákona odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním väčšiu škodu.

Podľa § 119 ods. 1 Trestného poriadku v trestnom konaní treba dokazovať najmä
a) 	či sa stal skutok a či má znaky trestného činu,
b) 	kto tento skutok spáchal a z akých pohnútok,
c) 	závažnosť činu vrátane príčin a podmienok jeho spáchania,
d) 	osobné pomery páchateľa v rozsahu potrebnom na určenie druhu a výmery trestu a uloženie ochranného opatrenia a iné rozhodnutia,
e) 	následok a výšku škody spôsobenú trestným činom,
f) 	príjmy z trestnej činnosti a prostriedky na jej spáchanie, ich umiestnenie, povahu, stav a cenu. 

Pre naplnenie obligatórnych znakov skutkovej podstaty podvodu podľa § 221 Trestného zákona je potrebné také konania páchateľa, ktorým uvedením do omylu alebo využitím omylu poškodeného alebo inej osoby spôsobí rozpor medzi predstavou a skutočnosťou. Páchateľ pritom predstiera okolnosti v rozpore so skutočným stavom veci alebo jeho úmyslom, a to konaním, opomenutím, ako aj konkludentným konaním, na základe čoho dochádza u poškodeného k plneniu v omyle. Poškodenému sa teda neodníma vec proti jeho vôli, ale dochádza k odovzdaniu, prípadne prevedeniu vlastníctva k veci na inú osobu na základe omylu spôsobeného u poškodeného konaním páchateľa. Uvedeným konaním páchateľ spôsobí následok vo forme ujmy majetkovej povahy. Páchateľ pritom takto koná úmyselne. 

V súvislosti s predmetnou trestnou vecou vo všeobecnosti musím konštatovať, že od spáchania trestného činu podvodu je potrebné dôsledne odlišovať neschopnosť dodržať zmluvný záväzok vyplývajúci z civilnoprávnych predpisov. Nemožno osobu neplniacu si svoj záväzok trestnoprávne postihovať za takéto konanie, najmä pokiaľ nie je preukázané, že by v čase uzavretia dohody medzi zmluvnými stranami (veriteľom a dlžníkom) dlžník, resp. iná osoba konal vo vzťahu k veriteľovi podvodným spôsobom, čím by od neho vylákal plnenie, ktoré by inak veriteľ neposkytol.

Vzhľadom na formuláciu skutku uvedenú v skutkovej vete tohto uznesenia, ktorá kopíruje skutkovú vetu uznesenia o vznesení obvinenia, konštatujem, že z vykonaného dokazovania vyplýva, že vyššie popísaný skutok stal. Je preukázané, že obvinený si od poškodeného zakúpil dva omietacie stroje, pričom kúpnu cenu poškodenému nezaplatil v súlade s dojednanými podmienkami. Avšak nielen z vykonaného dokazovania, ale aj zo samotnej skutkovej vety je zrejmé, že konanie, ktoré je vyššie popísané, nenapĺňa obligatórne znaky trestného činu, a to ako objektívnu stránku, tak aj subjektívnu stránku. Som názoru, že uvedené konanie je obchodnoprávnym vzťahom medzi spoločnosťami obvineného a poškodeného (resp. poškodeným ako fyzickou osobou). Toto svoje tvrdenie opieram o nasledovné skutočnosti. 

V danom prípade pre posúdenie trestnoprávnej zodpovednosti obvineného nie je dôležité, či tento poškodenému dodatočne odovzdal omietací stroj, alebo či poškodený svoju škodu dodatočne vykryl prostredníctvom omietacích strojov, ale je dôležitá skutočnosť, či obvinený v čase dojednania obchodu vedel, že za dva z troch strojov ani dodatočne nezaplatí, pričom mal v úmysle sa na úkor poškodeného obohatiť.  

Z vykonaného dokazovania vyplýva, že obvinený a poškodený vzájomne spolu systematicky a opakovane obchodovali, pričom obvinený bol v pozícii odberateľa. Obvinený podľa svojej finančnej situácie časť svojich záväzkov voči poškodenému uhrádzal, pričom časť záväzkov neuhradil. Za dôležitú skutočnosť pre posudzovanie objektívnej stránky z hľadiska uvedenia do omylu poškodeného považujem aj to, že obvinený súbežne kúpil od poškodeného tri stroje, pričom jeden z nich poškodenému uhradil. Taktiež považujem za nezanedbateľný fakt, že obvinený jeden zo svojich strojov odovzdal poškodenému za účelom vykonania opráv. Správanie sa obvineného vo vzťahu k poškodenému pri vzájomnom obchodnom styku s omietacími strojmi, a to ako pri dojednaní obchodu, tak aj následne, v danom prípade podľa môjho názoru nezodpovedá konaniu, ktoré by spočívalo v podvodnom konaní obvineného. Som skôr názoru, že ku konaniu obvineného a následnej škode poškodeného došlo v dôsledku skutočností týkajúcich sa čiastočnej platobnej neschopnosti obvineného a určitého obchodného rizika, ktoré poškodený ako veriteľ v danom prípade niesol. 

Vzhľadom na uvedené skutočnosti som jednoznačne názoru, že v danom prípade nebolo preukázané podvodné konanie obvineného v čase dojednania obchodu s poškodeným, čím v predmetnej veci absentuje naplnenie objektívnej stránky ako obligatórneho znaku trestného činu, pre ktorý je v predmetnej trestnej veci vedené trestné stíhanie. 

Zo spisového materiálu tiež vyplýva, že obvinený s poškodeným sa dohodli, že za omietacie stroje obvinený zaplatí dodatočne keď bude mať finančné prostriedky z realizovaných prác. Uvedené jeho tvrdenie nebolo v trestnom konaní vyvrátené. Naopak toto potvrdzuje aj skutočnosť, že obvinený s predmetnými strojmi realizoval práce na rôznych stavbách, avšak jeho dlžníci mu neuhrádzali jeho splatné pohľadávky. Obvinený vzhľadom na to, že si bol vedomý skutočnosti, že si riadne a včas neplní svoje záväzky voči poškodenému, pokúšal sa o rôzne formy dohody (napr. formou provízií). Som názoru, že obvinený v čase dojednania obchodu s poškodeným nemohol mať vedomosť o tom, že za ním realizované práce nebude mať riadne a včas zaplatené, a teda že nebude môcť uhradiť svoj dlh voči poškodenému. Naopak napriek uvedenej finančnej tiesni sa pokúšal svoj dlh sanovať, a to či už čiastočným zaplatením, alebo spomínaným uhrádzaním formou provízií. Vzhľadom na uvedené skutočnosti som názoru, že obvinený v čase dojednania kúpnej zmluvy k omietacím strojom nemohol mať úmysel za tieto neuhradiť kúpnu cenu a spôsobiť poškodenému škodu. Vzhľadom na to nepovažujem za naplnenú ani subjektívnu stránku ako obligatórny znak trestného činu, pre ktorý je v predmetnej trestnej veci vedené trestné stíhanie. 

Podľa § 215 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak
a) 	je nepochybné, že sa nestal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie,
b)	nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci,
c) 	je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený,
d) 	je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9,
e) 	obvinený nebol v čase činu pre nepríčetnosť trestne zodpovedný,
f) 	obvinený mladistvý, ktorý v čase činu neprekročil pätnásty rok veku, nedosiahol takú úroveň rozumovej a mravnej vyspelosti, aby mohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie,
g) 	sa schváli zmier medzi obvineným a poškodeným, alebo
h) 	zanikla trestnosť činu. 

Vzhľadom na vyššie popísané skutočnosti, nakoľko podľa môjho názoru konanie obvineného nenapĺňa obligatórne znaky trestného činu podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona, resp. iného trestného činu upraveného v osobitnej časti Trestného zákona, považujem postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) za zákonný a opodstatnený. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok.

JUDr. Zuzana Vallová
prokurátorka