Okresná prokuratúra Prievidza 
M. Mišíka 22, 971 34 Prievidza 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 5/15/3307	Prievidza, 10.2.2015
EEČ : 2-27-15-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	podvod podľa § 250 odesk 1, odsek 4 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1771993 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Prievidza
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
trestne stíhaného vyšetrovateľom Okresného riaditeľstva policajného zboru v Prievidzi, Odbor kriminálnej polície pod ČVS: OUV-621/1995 pre trestný čin podvodu podľa § 250 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. v znení zákona č. 177/1993 Z. z. (ďalej len Trestný zákon), ktorého sa mal dopustiť tak, že 
1.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu č. 92/35 zo dňa 17.02.1993 so XXXXX na dober 450 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral v dôsledku čoho mu boli vystavené faktúra č. 20326 zo dňa 16.03.1993, faktúra č. 30066 zo dňa 24.03.1993 a fatúra č. 0062 zo dňa 22.04.1993 v celkovej hodnote 297.961,- Sk, ktoré doposiaľ neuhradil hoci hnedé uhlie odpredal, čím poškodil uvedenú organizáciu o túto sumu,
2.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu č. 94/76 zo dňa 29.12.1993 so XXXXX na odber 161,5 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral v dôsledku čoho mu bola vystavená faktúra č. 10100136 zo dňa 24.01.1994 v celkovej hodnote 150.825,- Sk, uhlie odpredal, avšak faktúru doposiaľ neuhradil, čím poškodil XXXXX, o túto čiastku,
3.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu pre rok 1994 zo dňa 31.01.1994 so XXXXX, na odber 1020 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral, v dôsledku čoho mu boli vystavené faktúra č. 5563717012 zo dňa 28.01.1994 na sumu 321.642,60 Kč, faktúra č. 5563717013 zo dňa 09.02.1994 na sumu 42.329,90 Kč, faktúra č. 5563717021 zo dňa 18.02.1994 na sumu 213.451,70 Kč, faktúra č. 5563717023 zo dňa 10.03.1994 na sumu 42.224,50 Kč, faktúra č. 5563717041 zo dňa 20.04.1994 na sumu 42.314,- Kč, spolu v celkovej sume 790.267,- Kč,
čím na škodu poškodených spoločností obohatil seba, úmyselne uviedol do omylu zástupcov poškodených spoločností a spôsobil tým celkovú škodu 1.239.053,- Sk., 

lebo  tento skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
     Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva policajného zboru v Prievidzi, Okresný úrad vyšetrovania uznesením ČVS: VP-621/20-95 zo dňa 17.10.1995 podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku vtedy účinného, vzniesol obvinenie XXXXX za trestný čin podvodu podľa § 250 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona, ktorého sa mal dopustiť tak, že:
1.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu č. 92/35 zo dňa 17.02.1993 s XXXXX na dober 450 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral v dôsledku čoho mu boli vystavené fa. č. 20326 zo dňa 16.03.1993, fa č. 30066 zo dňa 24.03.1993 a fa č. 0062 zo dňa 22.04.1993 v celkovej hodnote 297.961,- Sk, ktoré doposiaľ neuhradil hoci hnedé uhlie odpredal, čím poškodil uvedenú organizáciu o túto sumu,
2.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu č. 94/76 zo dňa 29.12.1993 s XXXXX, na odber 161,5 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral v dôsledku čoho mu bola vystavená fa č. 10100136 zo dňa 24.01.1994 v celkovej hodnote 150.825,- Sk, uhlie odpredal, avšak faktúru doposiaľ neuhradil, čím poškodil uvedenú fy o túto čiastku,
3.	ako súkromný podnikateľ, majiteľ XXXXX uzatvoril Kúpnu zmluvu pre rok 1994 zo dňa 31.01.1994 so XXXXX na odber 1020 ton hnedého uhlia, ktorý tovar následne odobral, v dôsledku čoho mu boli vystavené fa č. 5563717012 zo dňa 28.01.1994 na sumu 321.642,60 Čk, fa č. 5563717013 zo dňa 09.02.1994 na sumu 42.329,90 Čk, fa č. 5563717021 zo dňa 18.02.1994 na sumu 213.451,70 Čk, fa č. 5563717023 zo dňa 10.03.1994 na sumu 42.224,50 Čk, fa č. 5563717041 zo dňa 20.04.1994 na sumu 42.314,- Čk, v celkovej sume 790.267,- Čk,
      teda na škodu cudzieho majetku obohatil seba, úmyselne uviedol do omylu zástupcov vyššie uvedených firiem a spôsobil tým celkovú škodu 1.239.053,- Sk.

     Dňa 27.01.2015 vyšetrovateľ predložil Okresnej prokuratúre Prievidza vyšetrovací spis s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1, písm. b) Trestného poriadku. Po preskúmaní návrhu vyšetrovateľa a vyšetrovacieho spisu som zistil, že návrh vyšetrovateľa je dôvodný.

     Zo zabezpečených dôkazov bolo vo veci zistené, že obvinený ako súkromný podnikateľ vykonával svoju činnosť spočívajúcu v kúpe a predaji uhlia. Takto kúpil a prevzal uhlie od poškodených tak ako je uvedené v stíhanom skutku. Na zaplatenie kúpeného a prevzatého uhlia mu boli poškodenými vystavené faktúry, ktorá v lehote splatnosti nezaplatil. Predmetné faktúry neboli zaplatené obvineným ani neskôr a to ani sčasti. Na prepravu kúpeného uhlia do miesta jeho prevzatia obvineným bola využívaná železničná preprava. Uhlie bolo obvinenému dodané na železničnú vlečku, podľa jeho určenia. Následne takéto uhlie bolo obvineným prostredníctvom zmluvných nákladných automobilových prepráv distribuované ďalším jeho odberateľom. Za kúpené a prevzaté uhlie obvinený nezaplatil svojim dodávateľom. 

     Obvinený k stíhanému skutku vypovedal tak, že uzavrel zmluvy na kúpu uhlia s poškodenými, ktoré sú predmetom konania. Je pravdou, že tovar mu bol dodaný. Tento si nechal voziť na nákladnú železničnú vlečku odkiaľ potom tovar rozvážal. Pri objednávaní tovaru a uzatváraní kúpnych zmlúv s poškodenými predpokladal, že z peňazí za predaný tovar ho bude schopný zaplatiť poškodeným. Avšak po začatí podnikania mu vznikli problémy so železničnou vlečkou. Železnice mu prestali prisúvať vagóny s odôvodnením, že nevyhovuje technický stav vlečky. V záujme zachovania podnikania aby mohol predávať kúpené uhlie a zo získaných peňazí zaplatiť poškodeným, musel investovať do opravy železničnej vlečky asi 1 milión Slovenských korún. Obvinený peniaze získal z predaja uhlia a aj z pôžičiek od tretích osôb. Za uhlie, ktoré on predal svojim odberateľom, mu tiež nebolo vždy zaplatené, teda aj jemu ostali dlžní viacerí odberatelia. O tom, že nie všetci jeho odberatelia mu za tovar zaplatia, však pri uzatváraní zmlúv s poškodenými nemohol vedieť. Z toho dôvodu mu už neostalo na zaplatenie poškodeným za dodané uhlie. Obvinený vypovedal, že nemal v úmysle nikoho oklamať alebo podviesť pri uzatváraní predmetných obchodov. Ale celé to vzniklo problémami s tou železničnou vlečkou, pre ktoré už potom nemohol pokračovať v podnikaní a ani uhradiť svoje dlhy voči poškodeným podľa stíhaného skutku. Podľa obvineného vlečka patrila XXXXX a vagóny zabezpečovala XXXXX. Jeho účtovníctvo aktuálne nemá k dispozícii. Napriek písomnému vyhotoveniu faktúr o ich splatnosti do 14 dní, obvinený vypovedal, že mal dohodnutú 3-mesačnú lehotu splatnosti za dodané uhlie od poškodených. 

     Účtovníctvo obvineného v súčasnosti nie je k dispozícii, neexistuje. V čase podnikania obvineného mu účtovníctvo viedla iná osoba, a to XXXXX. XXXXX obvineného však už nežije. Práve on mal na starosti účtovníctvo a sledovanie toku peňazí ako aj poradie platenia záväzkov. Obvinený sa staral o obchody, účtovníctvo a platenie záväzkov bolo na jeho bratovi. Aj keď si požičiaval peniaze od tretích osôb, podľa jeho informácií od XXXXX nemal viac dlhov ako majetku. Potom čo mu železničná správa dávala príkazy musel si zadovážiť báger/žeriav na prekládku uhlia. Tým mu vznikli dodatočné náklady, v dôsledku ktorých nemohol zaplatiť poškodeným za tovar podľa faktúr v zmysle stíhaného skutku.

     Vo veci vypovedali poškodení, ktorí opísali priebeh obchodov s obvineným. Zhodne uviedli, že na predmetné faktúry od obvineného nebolo zaplatené do dnešnej doby nič. Boli predložené aj doklady preukazujúce uplatnenie pohľadávok poškodenými prostredníctvom civilného súdneho konania.

     Vypovedal svedok XXXXX, ktorý pracoval na XXXXX. Uviedol, že Brezno malo dve vlečky. Jedna bola v Brezne a tá funguje doteraz a druhá bola v Lopeji, ktorú okrem XXXXX využíval aj podnik vo Vajskovej - miestnej časti Podbrezovej. Potvrdil, že táto vlečka v Lopeji bola pred rokom 1995 zrušená a boli odstránené aj koľajnice. Vlečka v Lopeji bola zrušená z nariadenia XXXXX, nakoľko nevyhovovala bezpečnostným predpisom.  

     Vypovedali tiež svedkovia XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, ktorí potvrdili, že odoberali (právnické osoby v mene ktorých konali) od obvineného uhlie v čase podľa stíhaného skutku. Podľa svedkýň bolo zaplatenie za uhlie od obvineného realizované bezhotovostným prevodom. Svedok XXXXX potvrdil, že obvinenému za dodané uhlie bolo zaplatené v hotovosti z ich pokladne. 

    Vo veci boli zabezpečené aj listinné dôkazy preukazujúce uzavretie obchodov podľa stíhaného skutku a ich fakturáciu. Tiež bol zabezpečený výpis z bankového účtu obvineného kam boli zasielané úhrady za uhlie, ktoré predal a dodal tretím osobám. Z výpis z bankového účtu obvineného je zrejmé, že tento disponoval rôznymi sumami peňazí, ktorých výška závisela od priebehu obchodov. Nebolo zistené, že by na bankovom účte boli iba mínusové zostatky, práve naopak, kladné zostatky peňazí poukazujú na aktívny výkon podnikateľskej činnosti obvineného. K časti obchodom obvineného s tretími osobami boli tiež zabezpečené doklady preukazujúce reálne plnenie zo strany obvineného. 

     XXXXX písomne oznámili a doložili faktúry železničnej stanice XXXXX vystavené na ťarchu obvineného za úhradu dovozného za trate XXXXX a pobyt vozňov v roku 1994. 

     XXXXX oznámili, že jej lesná prevádzka XXXXX bola začlenená do XXXXX Na preverenie tvrdení obvineného vykonali dopyt konkrétnych osôb, ale vzhľadom na odstup času si už nikto na vec nespomína. Vyšetrovateľ podľa správy XXXXX zisťoval z archívov dokumenty týkajúce sa obvineného a jeho podnikania vo vzťahu k predmetnej železničnej vlečke. Z odpovede archívu však vyplýva, že z obdobie 1993-1994 nie sú k dispozícii žiadne údaje o železničnej vlečke a ani o skutočnostiach s ňou súvisiacich. 

     XXXXX písomne oznámili, že bola uzavretá Vlečková zmluva č. 326/91-O/11/4-2 s prevádzkovateľom vlečky XXXXX týkajúca sa predmetnej vlečky v obvode XXXXX. Prevádzkovateľ vlečky listom zo dňa 31.03.1993 odstúpil od zmluvy s 3-mesanou výpovednou lehotou. Dôvodom odstúpenia od zmluvy bol útlm výroby a zlý technický stav vlečky. XXXXX ďalej oznámili, že vzhľadom na časový odstup stíhaného skutku už skartovali všetky doklady o bankovom styku viažuce sa na dané časové obdobie a predmetnú železničnú vlečku. Do spisu bolo zabezpečené aj Rozhodnutie XXXXX, ktorým došlo k zrušeniu železničnej vlečky XXXXX

     Do vyšetrovacieho spisu boli zabezpečené údaje z centrálneho registra obyvateľov k osobe XXXXX, z ktorého je zrejmé, že tento zomrel dňa 21.06.2001.  

     Podľa § 250 ods. 1 Trestného zákona „Kto na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl a spôsobí tak na cudzom majetku škodu nie nepatrnú, potresce sa odňatím slobody až na dva roky alebo zákazom činnosti alebo peňažným trestom alebo prepadnutím veci..“
 
     Podľa § 250 ods. 4 Trestného zákona „Odňatím slobody na päť až dvanásť rokov sa páchateľ potresce, ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 škodu veľkého rozsahu.,“

     Podvodné konanie, t.j. uvedenie do omylu alebo využitie omylu, môže smerovať nielen voči poškodenému, ale aj voči inej osobe. Omyl je rozpor medzi predstavou a skutočnosťou. Omyl sa môže týkať aj skutočnosti, ktorá ešte len nastane, páchateľ však musí o omyle iného vedieť už v čase, keď dochádza k jeho obohateniu. Pri využití omylu iného páchateľ sám k vyvolaniu omylu neprispel, ale po zistení omylu iného a v priamom vzťahu k nemu konal tak, aby na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatil.

     Zo zabezpečených dôkazov je nepochybné, že obvinený v čase uzavierania kúpnych zmlúv nevedel o tom, že mu v budúcnosti vzniknú ďalšie náklady a výdavky, ktorých zaplateniu bude nevyhnutné a z toho dôvodu nebude schopný zaplatiť poškodeným podľa stíhaného skutku. Tvrdenia obvineného boli preverované u dotknutých subjektov, avšak vzhľadom na odstup času od stíhaného skutku nebolo objektívne možné tvrdenia obvineného vyvrátiť. 

     Doklady k železničnej vlečke, k potrebe jej opravy a bankové záznamy o prijatých platbách boli skartované, účtovníctvo viedol XXXXX obvineného, ktorý zomrel, účtovníctvo neexistuje, XXXXX obvineného mal rozhodovať o poradí platenia záväzkov, obvineného informoval o tom, že majú viac majetku ako záväzkov. Ostatné zabezpečené dôkazy však poukazujú na pravdivosť tvrdení obvineného o tom, že po začatí jeho podnikania mu dodatočne a nepredvídateľne vznikli náklady súvisiace s opravou zlého technického stavu železničnej vlečky. Za takej dôkaznej situácie je potrebné prisvedčiť tvrdeniam obvineného, že v čase uzavierania predmetných obchodov s poškodenými, a aj v čase preberania kúpeného tovaru, nemal úmysel poškodených oklamať a za kúpený tovar im nezaplatiť.

     Úmyselným zavinením páchateľa musia byť pokryté všetky znaky základne skutkovej podstaty stíhaného trestného činu podvodu podľa § 250 ods. 1 Trestného zákona, tzn. podvodné konanie (uvedenie do omylu alebo využitie omylu iného) a následok (škoda na cudzom majetku a obohatenie páchateľa či iného) ako aj príčinný vzťah medzi konaním a spôsobeným následkom. Ak nie je úmyselné zavinenie dané čo i len k jednému znaku základnej skutkovej podstaty trestného činu podvodu, nemožno vyvodiť trestnú zodpovednosť za spáchanie trestného činu podvodu. V zmysle judikatúry R 92/1951 k naplneniu subjektívnej stránky trestného činu nestačí, že páchateľ len úmyselne konal, ale je potrebné, aby úmyselne porušil, ohrozil záujem chránený Trestným zákonom. Úmyselným zavinením páchateľa musí byť pokryté aj to, že takýmto konaním chce spôsobiť na cudzom majetku škodu a tým seba či iného obohatiť. Zo všetkých zabezpečených dôkazov vyplýva, že nie je u obvineného dané úmyselné zavinenie vo vzťahu k spôsobeniu škody na cudzom majetku. 

     Z vyšetrovacieho spisu vyplýva, že obvinený nevypovedal k stíhanému skutku ako svedok. Preto neboli pred vznesením obvinenia preverené jeho tvrdenia a obrana, ktorú uplatnil až vo výsluchu obvineného. V stave pred vznesením obvinenia dovtedy zistené skutočnosti nasvedčovali, že došlo k spáchaniu trestného činu a tento spáchal obvinený. Neskoršími dôkazmi, najmä výpoveď obvineného, sa však skoršie podozrenie nepotvrdilo, naopak, zabezpečenými dôkazmi bolo preukázané nezavinené konanie obvineného vo vzťahu k stíhanému skutku. 

     Na rozdiel o stavu veci pred vznesením obvinenia sa po vznesení obvinenia nepotvrdilo podozrenie, že obvinený seba alebo iného obohatil tým, že niekoho uviedol do omylu alebo využil niečí omyl a spôsobil tak na cudzom majetku škodu. Zistené konanie obvineného nemožno subsumovať ani pod iný trestný čin, priestupok či iný správny delikt. Rovnako tak ho nie je možné prejednať v disciplinárnom konaní. Vzhľadom na zistené skutočnosti o absencii subjektívnej stránky u obvineného vo vzťahu k stíhanému skutku nebolo potrebné upozorňovať ho na zmenu právnej kvalifikácie, ktorá by inak vyplývala zo zmeny trestných zákonov, zmeny výšky hranice škôd spôsobených trestným činom, ale bolo možné o veci meritórne rozhodnúť tak ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

     Po vznesení obvinenia oproti stavu pred vznesením obvinenia bolo preukázané, že obvinený pri uzatváraní zmlúv a preberaní tovaru nedisponoval žiadnou informáciou o potrebe dodatočných výdavkov v súvislosti s prepravou a vykládkou kúpeného tovaru, pre ktoré nebude môcť, alebo by nemohol môcť riadne a včas zaplatiť poškodeným. Obvinený pri uzatváraní zmlúv a preberaní tovaru dôvodne predpokladal, že zo súm, ktoré mu zaplatia jeho odberatelia bude schopný zaplatiť aj on svojim dodávateľom - poškodeným. Obvinený vykonával podnikateľskú činnosť a pre neskoršie vzniknuté výdavky, ktoré v rámci podnikania vynaložil, nezaplatil poškodeným. A tak je po vznesení obvinenia bolo bez rozumných pochybností zistené, že v konaní obvineného nie je daná subjektívna stránka stíhaného trestného činu, bolo namieste také trestné stíhanie zastaviť. 

     Po vznesení obvinenia žiadne dôkazy vyššiu mieru pravdepodobnosti o spáchaní stíhaného trestného činu obvineným nepotvrdili, na rozdiel od stavu veci pred vznesením obvinenia. Práve naopak, zohľadniac zabezpečené dôkazy každý jednotlivo a vzájomne v ich súhrne, potvrdila sa obrana obvineného.   

     Uvedeným konaním nebol spáchaný stíhaný trestný čin, ani iný trestný čin. Stíhaný skutok nie je ani priestupkom, iným správnym deliktom ani ho nemožno prejednať v disciplinárnom konaní, preto neprichádza do úvahy ani postúpenie veci. 

     Na základe uvedeného som rozhodol tak ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok.

JUDr. Jozef Kováčik, Ing.
prokurátor