OKRESNÁ PROKURATÚRA KOMÁRNO 
Pohraničná 6, 945 28 Komárno 1	

Číslo: 1 Pv 643/14/4401	Komárno 10.03.2016 
EEČ: 2-30-15-2016

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obv. XXXXX 
Trestný čin:	Prečin Ublíženie na zdraví podľa § 157 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov 
Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Komárno 
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:  
XXXXX
dátum narodenia: XXXXX
miesto narodenia: XXXXX 
trvalé bydlisko: XXXXX XXXXX
väzba: nie
ktorý je trestne stíhaný pre trestný čin:
- Prečin Ublíženie na zdraví podľa § 157 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov 

na tom skutkovom základe, že:
dňa 27. novembra 2014 v čase o 16.30 hod. v obci XXXXX, po XXXXX ulici viedol osobné motorové vozidlo značky Citroen Saxo, evidenčného čísla XXXXX, pričom v cestnom kilometri 11,300 pred rodinným domom číslo 318, počas prechádzania vedľa autobusu verejnej dopravy stojaceho v protismernej časti vozovky, na neoznačenej zastávke, ľavou prednou časťou svojho vozidla narazil do pravej časti tela chodca - XXXXX, nar. XXXXX, ktorý vyšiel spoza autobusu, tento bol v dôsledku nárazu odhodený vpravo pred vozidlo a utrpel zlomeninu chirurgického krčka ramennej kosti vpravo s posunom úlomkov, uvedené zranenie si vyžiadalo dobu liečenia a práceneschopnosti v trvaní najmenej 8 týždňov,  
lebo  tento skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.  
 
Odôvodnenie:
Obvinenie bolo XXXXX vznesené uznesením policajta Okresného dopravného inšpektorátu XXXXX zo 7.7.2015 pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 157 odsek 1 Trestného zákona.
Vzhľadom na to, že výsledky dokazovania nasvedčovali porušeniu dôležitej povinnosti zo strany vodiča - obvineného, bolo jeho konanie prekvalifikované na prečin ublíženia na zdraví podľa § 157 odsek 1, odsek 2 písmeno a) Trestného zákona s poukazom na § 138 písmeno h) Trestného zákona, o ktorom je vecne príslušný konať vyšetrovateľ PZ. 
	Dôvodnosť vznesenia obvinenia bola daná predovšetkým závermi znaleckého posudku znalca z odboru dopravy, ktorý bol vypracovaný dňa 29.4.2015. Z jeho obsahu vyplynulo, že technika a spôsob jazdy vodiča XXXXX bola nesprávna, pretože pri jazde okolo stojaceho autobusu verejnej  dopravy  neprispôsobil  rýchlosť  jazdy  tak,  aby  v  prípade  podbehnutia  neboli  osoby ohrozené. Pri stojacom vozidle pravidelnej verejnej dopravy na zastávke vodič s takýmto podbehnutím osôb musí počítať.   
	Vyššie uvedené konštatovania znalca korešpondovali aj s výpoveďami obvineného, ktorý v nich uvádzal, že autobus stál na zastávke a spoza neho vybehol poškodený, pričom napriek snahe zrážke nevedel zabrániť.
	Závery znaleckého posudku, ako aj výpoveď obvineného boli dostatočným podkladom k tomu, aby sa postupom podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vznieslo obvinenie konkrétnej osobe.
	Tento procesný postup však sám o sebe nie je rozhodnutím o tom, že táto osoba spáchala trestný čin, vyjadruje iba vyšší stupeň pravdepodobnosti, že konkrétna osoba je páchateľom činu, v ktorom sa vidí trestný čin.
	Prečinu ublíženia na zdraví podľa § 157 odsek 1, odsek 2 písmeno a) Trestného zákona sa dopustí ten, kto inému z nedbanlivosti spôsobí ťažkú ujmu na zdraví a spácha čin závažnejším spôsobom konania.
	Podľa § 138 písmeno h) Trestného zákona sa závažnejším spôsobom konania rozumie porušenie dôležitej povinnosti uloženej podľa zákona.
	Za porušenie dôležitej povinnosti sa v danom prípade považovalo porušenie povinnosti uvedenej v § 14 ods. 2 zák. č. 8/2009 Z. z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 8/2009 Z. z.). Podľa tohto ustanovenia vodič je povinný pri obchádzaní stojaceho vozidla pravidelnej verejnej dopravy osôb (autobus) prihliadnuť na možnosť vbehnutia osôb na vozovku a jazdu prispôsobiť tak, aby neboli ohrozené, to platí aj pre vodiča vozidla jazdiaceho v protismere. 
Vykonaním ďalšieho dokazovania v priebehu vyšetrovania však bolo zistené a preukázané, že sa v čase tesne pred zrážkou autobus verejnej dopravy už na zastávke nenachádzal.
	Samotný poškodený XXXXX uviedol, že počkal, kým autobus odíde, pred ním, cez cestu prešli minimálne štyri osoby. Pred tým, ako sa rozhodol prejsť cez cestu videl, ako od obce XXXXX prichádza jedno vozidlo, mal však za to, že je dostatočne ďaleko, a preto sa rozhodol cez cestu prejsť. Keď bol asi v strede vozovky a vkročoval do ľavého jazdného pruhu, došlo k zrážke. S takýmto priebehom nehody korešponduje aj výpoveď matky poškodeného, ktorá potvrdila, že videla na zastávke svojho syna, stál pri ceste ešte asi tri minúty po tom, ako odišiel autobus, viackrát skontroloval cestu a až potom prešiel.
	Z výpovede svedka XXXXX, vodiča autobusu, vyplýva, že v čase, keď sa nachádzal na zastávke, k žiadnej nehode nedošlo. Keď bol približne 200 až 300 metrov od zastávky videl oproti sebe prichádzať dve vozidlá, jedno z tých vozidiel malo účasť na nehode.
	Svedok XXXXX videl v obci oproti prichádzajúci autobus, tento mohol byť približne 200 metrov od zastávky, keď uvidel zhluk ľudí.   
Vzhľadom na rozdielnosť tvrdení svedkov a obvineného bol zo strany znalca z odboru dopravy vypracovaný doplnok k pôvodnému znaleckému posudku, v ktorom sa zameral na zodpovedanie otázky, ktorý z účastníkov nehody by z technického hľadiska mohol nehode zabrániť za situácie, že autobus verejnej dopravy nebol už na zastávke, a teda obvinený neprechádzal vedľa stojaceho autobusu.
Z doplnenia znaleckého posudku z 8.12.2015 vyplynul záver, že pokiaľ v čase nehody už autobus nebol na zastávke, tak v tom prípade chodec vstúpil mimo prechod pre chodcov na vozovku napriek tomu, že vzhľadom na rýchlosť a vzdialenosť prichádzajúceho vozidla nemohol cez vozovku bezpečne prejsť. Vodič reagoval na vzniknutú situáciu brzdením, zabrániť však zrážke nevedel, nakoľko sa z technického hľadiska jednalo o náhlu prekážku.
Vychádzajúc z vyššie uvedenej dôkaznej situácie možno konštatovať, že v čase dopravnej nehody vozidlo pravidelnej verejnej dopravy na zastávke už nebolo, teda že sa nachádzalo s prihliadnutím na všetky výpovede svedkov (okrem výpovede obvineného) v pohybe, a to vo vzdialenosti najmenej 100 metrov od miesta, kde pôvodne stálo. Za takejto situácie nie možné hovoriť o porušení dôležitej povinnosti uvedenej v § 14 ods. 2 zákona č. 8/2009 Z. z., pretože u vodiča už nie je daná povinnosť prihliadnuť na možnosť vbehnutia osôb vystupujúcich z autobusu.
Poškodený XXXXX  na vozovku vstúpil a v prechádzaní cez cestu pokračoval na mieste, kde nie je vyznačený prechod pre chodcov, a to v takom čase, keď vzhľadom na rýchlosť a vzdialenosť prichádzajúceho vozidla nemohol cez vozovku bezpečne prejsť. 
Za náhlu prekážku sa považuje prekážka, ktorá vznikne na vzdialenosť kratšiu, ako vie vodič bezpečne zastaviť vozidlo.
 S prihliadnutím na skutočnosť, že chodec prechádzal cez cestu v čase, keď tam už autobus nebol a na mieste, kde nie je vyznačený riadny prechod pre chodcov, nemožno hovoriť o povinností predvídať vstúpenie chodca na vozovku.
 Spôsobom svojho prechádzania cez vozovku poškodený konal v rozpore s ust. § 53 ods. 4 zák. č. 8/2009 Z. z., podľa  ktorého pred vstupom na vozovku sa chodec musí presvedčiť, či tak môže urobiť bez nebezpečenstva.
Podľa § 2 ods.12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.
Vyhodnotiac dôkazy v súlade s vyššie uvedeným ustanovením zákona, dospela som k záveru, že výpoveď obvineného je potrebné považovať za nevierohodnú, ktorú pravdepodobne vyprodukoval v mylnom domnení, že ním uvedená verzia bude pre posúdenie jeho trestnej veci priaznivejšia. Zabezpečené dôkazy počas vyšetrovania však nasvedčujú skutočnostiam, ktoré  sú uvedené vyššie.

Podľa § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
S poukazom na vyššie uvedené skutočnosti bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. 

 Melinda Slivková 
prokurátorka