Last saved by: Patrik Píš

OKRESNÁ PROKURATÚRA NOVÉ MESTO NAD VÁHOM 
Hviezdoslavova 36, 915 01 Nové Mesto nad Váhom

Číslo: Pv 137/15/3304-55	Nové Mesto nad Váhom 20.09.2016 
EEČ: 2-24-285-2016

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obv. XXXXX 
Trestný čin:	Prečin Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona
Prečin Výtržníctvo podľa § 364 odsek 1 písmeno a Trestného zákona 
Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Nové Mesto nad Váhom
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
dátum narodenia: XXXXX
miesto narodenia: XXXXX 
rodné priezvisko: XXXXX
trvalé bydlisko: XXXXX XXXXX XXXXX
väzba: nie
ktorý je trestne stíhaný pre trestný čin:
- Prečin Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona
- Prečin Výtržníctvo podľa § 364 odsek 1 písmeno a Trestného zákona 

na tom skutkovom základe, že:
dňa XXXXX v čase približne o XXXXX hod. v obci XXXXX na autobusovom nástupišti, kde spoločne prišli vozidlom, po predchádzajúcej vzájomnej hádke, prvýkrát fyzicky napadol poškodenú XXXXX, a to takým spôsobom, že ju najskôr jedenkrát udrel päsťou ľavej ruky do pravej časti tváre a následne druhýkrát poškodenú fyzicky napadol na lesnej ceste za obcou XXXXX, kde sa presunuli vozidlom, a to tak, že ju zhodil na zem, prisadol si na ňu a následne ju na zemi niekoľkokrát striedavo udrel otvorenými dlaňami rúk aj päsťami rúk do oblasti hlavy, čím spôsobil poškodenej XXXXX, pomliaždenie mäkkých tkanív hlavy a tváre v čelovo-spánkovej oblasti vľavo, pomliaždenie mäkkých tkanív s krvným výronom na pravej strane tváre, pomliaždenie nosa s krvným výronom okolo oboch očí, pomliaždenie mäkkých tkanív ľavej strany krku, pomliaždenie mäkkých tkanív ľavej strany hrudníka a chrbta, pomliaždenie mäkkých tkanív driekovej oblasti, s dobou liečenia do 2 týždňov a s obmedzením v bežnom spôsobe života po dobu 1 – 2 týždňov,  
Postupujem  
Okresnému úradu Nové Mesto nad Váhom, Odboru všeobecnej vnútornej správy, 
pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol iný príslušný orgán prejednať ako priestupok.  

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ Brezová pod Bradlom sp. zn. XXXXX zo dňa XXXXX bolo v zmysle § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie pre prečin ublíženia na zdraví podľa         § 156 ods. 1 Trestného zákona a prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Trestného zákona.

XXXXX prokuratúry v Novom Meste nad Váhom opatrením sp. zn. XXXXX zo dňa XXXXX podľa § 230 ods. 2 písm. g/ Trestného poriadku  nariadil v danej trestnej veci vyšetrovanie.

 Uznesením vyšetrovateľa Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ v Novom Meste nad Váhom sp. zn. ORP-XXXXX zo dňa XXXXX bolo v zmysle § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona a prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Trestného zákona na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Obvinený XXXXX dňa 10.03.2016  uviedol, že s poškodenou XXXXX sa sťahujú do jeho bytu v XXXXX od nasledujúceho víkendu tam budú spoločne žiť aj s ich synom XXXXX ktorý bude mať tri roky. Vzťah s poškodenou obnovili od mesiaca január 2016 a odvtedy fungujú spoločne ako rodina. K udalostiam zo dňa 13.07.2014 uviedol, že po návšteve reštaurácie XXXXX počas spiatočnej cesty z výletu, začala medzi ním a poškodenou vo vozidle slovná roztržka, ktorá prerástla do hádky, a to kvôli výške výživného a návrhu na striedavú starostlivosť. Pred obcou XXXXX zastavil, aby sa poškodená ukľudnila, nakoľko ho slovne i fyzicky napádala. O chvíľu pokračovali v ceste. Po chvíli sa situácia zopakovala, a preto opäť zastavil na autobusovom nástupišti v obci XXXXX a vyzval poškodenú, aby vystúpila z vozidla a ukľudnila sa. Avšak ona mu znova začala nadávať a udierať ho rukou, hádali sa. Udrela ho otvorenou dlaňou po tvári, odsotil ju, následne mu ona hodila do tváre jogurt v plastovom kelímku. Chcel odísť, poškodená tiež nastúpila do auta. Odfotil sa mobilom, poškodená mu znova začala nadávať a fyzicky ho napádala počas šoférovania. Následne zastavil za obcou XXXXX na poľnej alebo lesnej ceste a žiadal poškodenú, aby z auta vystúpila, čo však nechcela. Keď predsa z auta vystúpila, zasa mu nadávala, že sa nemá ako dostať domov a v záchvate zúrivosti ho znova udierala rukami.  Facku jej opätoval, chcel ju iba upokojiť, nie jej ublížiť. Dal jej asi dve facky na líce otvorenou dlaňou. Pri roztržke poškodená zrejme kvôli topánkam s vysokým podpätkom spadla po tom, čo sa šmykla na hline a výmoľoch. Sama sa postavila. Chcel odísť, išiel do auta a poškodená zasa nasadla do jeho auta. Keď prišli k jeho matke, poškodená si po vystúpení z vozidla udrela tvár o stenu domu, pretože tieto domy sú átriové a majú spoločnú stenu so susedným domom a on zastavil blízko steny. Odovzdal syna svojej matke, poškodená začala byť hysterická, vyskočila z auta. Vozidlom poškodenú dostihol a ponúkol jej, že ju odvezie, kam bude chcieť. Poškodená vystúpila pred činžiakom, kde býva jej matka. On sám ešte v ten deň išiel do NsP XXXXX, lebo ho bolela ľavá strana tváre a pískalo mu v ľavom uchu. Z pohotovosti bol poslaný na chirurgické oddelenie. Obvinený taktiež dodal, že návrh o úpravu práv a povinností k maloletému dieťaťu vzala poškodená späť, pričom zároveň predložil kópiu späťvzatia návrhu č. k. XXXXX Na záver uviedol, že také ublíženie na zdraví, aké je uvedené v lekárskej správe alebo v znaleckom posudku poškodenej nespôsobil a ani nikdy nemal v úmysle poškodenej ublížiť. 

Svedkyňa a poškodená  XXXXX vypovedala, že nechce svojmu druhovi XXXXX nijako ublížiť, spoločne vychovávajú svojho syna.  K incidentu uviedla, že dňa 13.7.2014 v čase o 17.00 hod. v obci XXXXX došlo, v minulosti vypovedala pravdu, bolo to také vzájomné, vzájomné hádky a fyzické napádanie. S odstupom času si myslí, že to nebolo až také vážne. Teda tie jej zranenia. Bola vtedy obmedzená na bežnom spôsobe života len tie tri dni, kedy bola hospitalizovaná v nemocnici. Následne uviedla, že  s obvineným a s ich synom býva v byte v XXXXX, byt patrí jej druhovi – obvinenému, ktorý aj platí všetky poplatky súvisiace s týmto bytom.  Druh sa riadne stará o chod domácnosti, o ich syna, zabezpečuje finančne chod domácnosti. K incidentu medzi nimi dvoma dňa 13.07.2014  došlo, bolo to také vzájomné, vzájomné hádky a fyzické napádanie. S odstupom času si myslí, že zranenia neboli až také vážne, mala „nejaké modriny“. Obmedzená na bežnom spôsobe života bola iba tri dni, počas ktorých bola hospitalizovaná v nemocnici v XXXXX Potom asi tri dni v domácom liečení. Presne si nespomenula. Bola by rada, keby sa vyšetrovanie uzatvorilo, aby obvinený mohol ďalej vykonávať svoju prácu a starať sa o ňu a ich syna. Aj kvôli synovi nechce chodiť po súdoch.

Dňa 24.06.2016 znova uviedla, že býva so svojím druhom – obvineným a synom v XXXXX. K udalostiam zo dňa 13.07.2014 vypovedala, že v tento deň sa už v reštaurácii XXXXX pohádali, hádali sa aj v aute po odchode z reštaurácie. Keď prechádzali cez obec XXXXX obvinený zastavil na autobusovom stanovišti. Tam si vzájomne vytýkali rôzne veci, napríklad ohľadne úpravy rodičovských práv a výživného pre syna XXXXX. Keď mu povedala, že má z nej komplexy menejcennosti kvôli jej vysokoškolskému vzdelaniu, udrel ju do tváre, nepamätala si, či mal ruku zovretú v päsť alebo jej dal facku. Obvineného obliala zvyškom jogurtu. Krátko na to ho nechtiac lakťom udrela pod nos. Obvinený chcel autom odísť, keďže tam však mala kabelku s dokladmi, peňaženkou a v aute sa nachádzal aj ich syn, nasadla do auta. Podľa jej slov sa obvinený po nasadnutí do auta sám odfotil – podľa jeho vyjadrenia, aby mal dôkaz, že ho zbila - a pokračoval v jazde.  Aj ona sa mobilom odfotila, on jej v tom okamihu mobil vyrazil z rúk. Telefón spadol na podlahu auta, keď sa ho snažila zdvihnúť, schytil ju obvinený za vlasy a buchol jej hlavu o operadlo sedačky. Hádali sa. Po chvíli obvinený odbočil na lesnú cestu, kde zastavil. Vytiahol ju z auta, ona sa však vyšmykla a utiekla asi 50 metrov po lesnej ceste. Dobehol ju a začal ju ťahať naspäť. Blízko auta ju sotil, obkročmo ju prisadol a začal ju striedavo fackať po tvári, do vlasovej časti ju udieral zrejme aj päsťami, už to nevedela presne. Povedal, že ju prestane biť, keď mu sľúbi, že už nebude robiť problémy. Potom s bitím prestal. Krútila sa jej hlava, keď sa postavila, začala jej tiecť z nosa krv.  Svojím autom išla potom na pohotovosť, odkiaľ ju poslali do nemocnice. Zopakovala, že svojmu druhovi nechce ublížiť, spoločne vychovávajú svojho syna. 

V rámci vyšetrovania bolo zadovážené odborné vyjadrenie XXXXX, znalca z odboru zdravotníctva. Z tohto vyplýva, že poškodená utrpela pomliaždenie mäkkých tkanív  hlavy a tváre – v čelovo – spánkovej oblasti vľavo bez úrazových zmien na kostnom skelete lebky – pomliaždenie nosa, bez úrazových zmien na kostnom skelete, s krvácaním z nosových dierok s krvným výronom okolo oboch očí, pomliaždenie mäkkých tkanív s krvným výronom na pravej strane tváre, pomliaždenie mäkkých tkanív ľavej strany krku, pomliaždenie mäkkých tkanív ľavej strany hrudníka a chrbta, pomliaždenie mäkkých tkanív driekovej oblasti. Zranenia  možno z medicínskeho, ako aj súdne znaleckého hľadiska hodnotiť ako zranenia ľahké. Zranenie poškodenej vzniklo priamym mechanizmom  - priamym pôsobením tvrdého, tupého predmetu, ktorý pôsobil na miesta kde vznikli známky zranenia. Predmet, ktorý zranenie spôsobil, mohla byť ruka útočníka, zovretá v päsť. Pri niektorých zo zranení sa ako predmet spôsobujúci zranenie mohla uplatniť i tvrdá podložka – zem. Intenzita pri vzniku zranení spôsobených rukou i nárazom na tvrdý tupý predmet (napr. pri páde na zem) bola prevažne slabá. Nedošlo ani k priamemu ohrozeniu, ani ku zraneniu životne dôležitého orgánu. Zranenia takého charakteru, ako utrpela poškodená, si bežne v praxi vyžadujú dobu liečenia 1 až 2 týždne. Celkovo obmedzenie, ktoré pre dané zranenie vzniká, z chirurgicko-traumatologického hľadiska trvá po dobu liečenia, približne 1 až 2 týždne. 

Zo  znaleckého posudku z odboru psychológia na poškodenú XXXXX vyplýva, že v štruktúre osobnosti sú prítomné narcistické a závislé črty osobnosti. Poškodená má pompéznejší pocit vlastnej hodnoty, ktorý ovláda jej vnímanie sveta. osobnosť je štruktúrovaná v smere extroverzie, emocionálne impulzívna, má potrebu kontaktu, vyhľadáva kontakt. Vo vzťahoch prejavuje potrebu časte potvrdenia, či uznania, jej sebaobraz je krehký, vyžaduje veľa pozornosti a uistenia, v prípade, že ho nedosahuje, je oveľa viac precitlivená. Prítomná je zvýšená citlivosť ku kritike. V štruktúre osobnosti zisťuje charakterový rys prítomnosť negatívneho, zlostného postoja k prostrediu, ktorý ovplyvňuje psychologické fungovanie poškodenej, jej rozhodovanie a schopnosť zvládať. 

  Z hľadiska všeobecnej vierohodnosti je výpoveď XXXXX zachovaná, vierohodná. Z hľadiska špecifickej vierohodnosti je výpoveď XXXXX XXXXX z psychologického hľadiska oslabená. Prítomná je zvýšená citlivosť ku kritike. Poškodená nie je sebakritická, má tendenciu prežité udalosti zveličovať, resp. skresľovať v zmysle nedostatočne kritického náhľadu na vlastné správanie.  Vo vzťahu poškodenej a obvineného vznikali časté nedorozumenia, hádky a konflikty, a to v dôsledku neschopnosti nájsť spoločný kompromis a tiež v dôsledku odlišnosti pováh. Znalec poukazuje na zlostné správanie sa k bývalému (v čase vypracovania posudku) druhovi, v štruktúre osobnosti zistil prítomnosť zlostného postoja k prostrediu. Je toho názoru, že u poškodenej je prítomné vo väčšej miere impulzívne až hostilné správanie sa s hyperemocionalitou, ktoré bolo častou súčasťou konfliktov s jej bývalým druhom XXXXX.

	Trestný čin ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona spácha ten, kto inému úmyselne ublíži na zdraví.

Ublížením na zdraví nie je každá porucha zdravia. Za ublíženie na zdraví môžeme pokladať taký stav, ktorý porušením normálnych telesných alebo duševných  funkcií sťažuje výkon obvyklej činnosti alebo má iný vplyv na obvyklý spôsob života poškodeného. Na naplnenie znakov subjektívnej stránky tohto trestného činu nestačí iba zistenie, že páchateľ konal úmyselne, ale je potrebné preukázať, že jeho úmysel smeroval aj k spôsobeniu ublíženia na zdraví. V tejto súvislosti treba prihliadať najmä na okolnosti, za ktorých k útoku došlo, na jeho intenzitu, taktiež na skutočnosť, či a aký predmet páchateľ na útok použil, a tiež na to, aké nebezpečenstvo pre zdravie napadnutého hrozilo z útoku za daných okolností (R 5/1995, podobne aj R 22/1968). 
	
Trestný čin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Trestného zákona spácha ten, kto sa dopustí slovne alebo fyzicky, verejne alebo na mieste verejnosti prístupnom hrubej neslušnosti alebo výtržnosti najmä tým, že napadne iného.

Každé fyzické napadnutie občana, aj keď k nemu došlo na mieste prístupnom verejnosti alebo sa ho páchateľ dopustil verejne, nemusí vždy napĺňať skutkovú podstatu trestného činu výtržníctva (R 40/1977). Spravidla ide o slovný alebo násilný prejav takého charakteru, že hrubo uráža, vzbudzuje obavy o bezpečnosť zdravia, majetku, prípadne výrazne znižuje vážnosť väčšieho počtu osôb súčasne prítomných ( R 44/1990).

V súlade s ustanovením § 10 ods. 1 Trestného zákona je prečinom trestný čin spáchaný z nedbanlivosti alebo úmyselný trestný čin, za ktorý tento zákon v osobitnej časti ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby neprevyšujúcou päť rokov.
	
Ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná, nejde o prečin (§ 10 ods. 2 Trestného zákona). V tomto ustanovení je vo vzťahu k prečinom zakotvená výnimka z formálneho chápania kategórie trestných činov.
	
Zo zadovážených dôkazov v rámci vyšetrovania vyplýva, že obvinený a poškodená mali medzi sebou nezhody, v deň incidentu dňa 13.07.2014 sa hádali predovšetkým kvôli výške výživného na maloletého syna a návrhu na striedavú starostlivosť. Obvinený počas výsluchu priznal niekoľko úderov rukou voči osobe poškodenej, keďže ho podľa jeho slov nielen verbálne, ale i fyzicky napádala, snažil sa ju upokojiť. Poškodená vo svojej výpovedi po vznesení obvinenia tiež priznala „svoj podiel v spore“ v tom zmysle, že išlo o vzájomné hádky a fyzické napádanie. Uviedla, že s odstupom času si myslí, že jej zranenia neboli až také vážne, bola obmedzená na bežnom spôsobe života len tie tri dni.  

Zo zadováženého odborného vyjadrenia XXXXX je zrejmé, že zranenia poškodenej možno hodnotiť ako zranenia ľahké. Zranenie poškodenej postihlo mäkké tkanivá, ktoré sa hoja ad integrum a trvalé následky funkčného, ani kozmetického charakteru nezanechávajú. Zranenia takého charakteru, ako utrpela poškodená, si bežne v praxi vyžadujú dobu liečenia 1 až 2 týždne. Celkovo obmedzenie, ktoré pre dané zranenie vzniká, z chirurgicko-traumatologického hľadiska trvá po dobu liečenia, približne 1 až 2 týždne. V tejto súvislosti možno poznamenať, že v praxi sa za ublíženie na zdraví pokladá porucha zdravia poškodeného, ktorá mu sťažuje obvyklý spôsob života alebo výkon obvyklej činnosti po dobu okolo 7 dní (R 16/1986), v danom prípade išlo teda o „hraničnú dobu“ sťaženia obvyklého spôsobu života poškodeného. Keďže (ako vyplýva z uvedeného odborného vyjadrenia ) intenzita pri vzniku zranení spôsobených rukou i nárazom na tvrdý tupý predmet (napr. pri páde na zem) bola prevažne slabá, nemožno jednoznačne dospieť ani k záveru, že úmysel obvineného skutočne smeroval aj k spôsobeniu ublíženia na zdraví poškodenej.

Verziu o vzájomných verbálnych i fyzických atakoch obvineného a poškodenej podporujú aj závery znaleckého posudku na poškodenú. Z posudku vyplýva, že vo vzťahu poškodenej a obvineného vznikali časté nedorozumenia, hádky a konflikty, a to v dôsledku neschopnosti nájsť spoločný kompromis a tiež v dôsledku odlišnosti pováh. U poškodenej je prítomná zvýšená citlivosť ku kritike, ako aj zlostný postoj k prostrediu, znalec poukázal na zlostné správanie sa k (vtedy bývalému) druhovi – obvinenému. Tiež podotkol, že z hľadiska špecifickej vierohodnosti je výpoveď poškodenej z psychologického hľadiska oslabená, poškodená nie je sebakritická a má tendenciu prežité udalosti zveličovať, resp. skresľovať v zmysle nedostatočne kritického náhľadu na vlastné správanie. Znalec vo svojom posudku vyjadril názor, že u poškodenej je prítomné vo väčšej miere impulzívne až hostilné správanie sa s hyperemocionalitou, ktoré bolo častou súčasťou konfliktov s jej bývalým druhom XXXXX.	

V zmysle § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán. 

S ohľadom na vyššie uvedené skutočnosti, po starostlivom zvážení všetkých okolností prípadu, som toho názoru, že v danej trestnej veci neboli naplnené zákonné znaky skutkových podstát prečinov ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona ani výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Trestného zákona. Z výsledkov vyšetrovania však vyplýva, že uvedený skutok by mohol byť priestupkom proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, a preto bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je uvedené v enunciáte tohto uznesenia. 
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.) 

JUDr. Gabriela Mezovská 
prokurátorka