OKRESNÁ PROKURATÚRA MARTIN 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1

Číslo: 2 Pv 448/15/5506-1	Martin 06.09.2016 
EEČ: 2-40-127-2016
U Z N E S E N I E
Trestná vec:	obv. XXXXX
Trestný čin:	trestný čin: úverový podvod podľa § 250a odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov
Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin 
Podľa § 215 odsek 1 písmeno d (§ 9 odsek 1 písmeno a) Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:  
XXXXX
dátum narodenia: XXXXX
miesto narodenia: XXXXX
rodné priezvisko: XXXXX
trvalé bydlisko: XXXXX 0/8, XXXXX XXXXX, Slovensko
väzba: nie
ktorý je trestne stíhaný pre trestný čin:
-	trestný čin: úverový podvod podľa § 250a odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov
štádium: dokonaný trestný čin
forma trestnej súčinnosti: jeden páchateľ vo veci
na tom skutkovom základe, že:
dňa 20.12.2004 uzatvoril v Martine  v mieste trvalého bydliska prostredníctvom obchodného zástupcu spoločnosti Pohotovosť s.r.o. XXXXX zmluvu o úvere č. 5021414, na základe ktorej mu bol poskytnutý úver v sume 10.000,-Sk, ktorý sa zaviazal splácať v 8-ich mesačných splátkach, v žiadosti o úver zatajil, že v pracovnom pomere je iba na dobu určitú a zároveň uviedol aj vyšší mesačný príjem, v dôsledku toho žiadnu mesačnú splátku nezaplatil, čím spoločnosti Pohotovosť s.r.o., so sídlom Račianska 42/A,  XXXXX spôsobil škodu v sume 547,- €,

lebo trestné stíhanie je neprípustné, preto že je  trestné stíhanie premlčané. 

Odôvodnenie:
	Poverený príslušník  OR PZ  OSV  XXXXX  uznesením ČVS ORP-1010/1-OSV-MT-2005 dňa 21.06.2005 podľa § 160 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a dňa 28.11.2005 vzniesol podľa § 163 ods. 1/ Tr. por. obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, ul. Nováková č. 568/20, pre trestný čin úverového podvodu podľa § 250a ods. 1, účinného do 31.12.2005 Tr. zák., na horeuvedenom skutkovom základe.	

V rámci vyšetrovania bol dňa 25.01.2006 vypočutý ako obvinený zástupca poškodenej strana XXXXX, ktorý z listinných dôkazov potvrdil, že došlo k podpisu úverovej zmluvy, pričom po schválení podmienok, úver bol žiadateľovi vyplatený. Náhradu škody nežiada, budú si ju uplatňovať v civilnom konaní.

Taktiež bol 17.01.2006 vypočutý mandatár poškodenej spoločnosti, XXXXX, ktorý uviedol, že obvinený ho kontaktoval za účelom získania úveru a keď žiadosť vypísal a táto mu bola centrálou schválená, úver mu bol vyplatený. Pravdivosť údajov neoveroval, nie je to jeho povinnosť. 

 Dňa 19.05.2006 bola vec podľa § 228 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku prerušená pre neprítomnosť obvineného XXXXX, nakoľko sa obvinený v mieste trvalého bydliska nezdržiaval, doporučené predvolania nepreberal. Uznesenie o vznesení obvinenia sa mu 30.11.2005 ani 15.01.2006 nepodarilo doručiť.

Dňa 13.10.2015 bolo v trestnom konaní pokračované podľa § 228 ods. 5/ Trestného poriadku, nakoľko vyšetrovateľka zistila, že obvinený sa zdržuje na adrese v Českej republike. Výsluch obvineného sa zrealizovať nepodarilo, obvinený ani nevycestoval, uviedol, že z finančných dôvodov.

		Z doposiaľ vykonaného vyšetrovania je zrejmé, že obvinený XXXXX  sa trestnému stíhaniu úmyselne nevyhýbal, o tom, že je trestne stíhaný nevedel.

 		Z výpisu registra trestov vyplýva, že XXXXX bol doposiaľ 9 – krát trestne stíhaný, naposledy v roku 2004.

	V danej veci je zrejmé, že XXXXX, je stíhaný za trestný čin úverového podvodu podľa § 250a ods. 1, účinného do 31.12.2005 Tr. zák., kde zákon stanovuje trest odňatia slobody až na tri roky.  Z uvedeného vyplýva aj určenie dĺžky premlčacej doby. Premlčacia doba pri tomto trestnom čine podľa § 87 ods. 1 písm. c) súčasného Trestného zákona je 5 rokov.

	   K otázke premlčania trestného stíhania obvineného XXXXX, je potrebné uviesť, že v období od 19.05.2006 do 13.10.2016 nebol vykonaný žiadny relevantný úkon  a nenastala žiadna skutočnosť, ktorá by prerušila plynutie premlčacej lehoty. Deň 19.05.2006 je tak dňom, kedy začala plynúť premlčacia doba. Keďže počas plynutia 5 ročnej premlčacej doby nedošlo k žiadnej inej skutočnosti, ktorá by mala za následok prerušenie plynutia premlčacej doby, prípadne jej spočívanie, je tak zrejmé, že v dôsledku plynutia času, došlo po 5 rokoch od 19.05.2006, do 19.05.2011 k premlčaniu trestného stíhania, a tým aj k zániku trestnosti. 
	
Podľa § 67 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je
a) dvadsať rokov, ak ide o trestný čin, za ktorý tento zákon v osobitnej časti dovoľuje uložiť výnimočný trest,
b) desať rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody najmenej desať rokov,
c) päť rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody najmenej tri roky,
d) tri roky pri ostatných trestných činoch.

Podľa § 67 ods. 2 Trestného zákona, účinného do 31.12.2005, do premlčacej doby sa nezapočítava doba, po ktorú nebolo možno páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku, ani doba, po ktorú sa zdržoval v cudzine.

Podľa § 67 ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005, premlčanie trestného stíhania sa prerušuje
a) oznámením alebo vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi vyhľadávacieho orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo
b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.

Podľa § 67 ods. 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 prerušením premlčania sa začína nová premlčacia doba.
	
		Premlčacia doba začína plynúť od okamihu, keď došlo k dokonaniu trestného činu, pričom pokračovacích a trvácich trestných činoch začína premlčacia doba plynúť až do okamihu, keď bol trestný čin dokonaný.
 
		Zo základných zásad ukladania sankcií vyplýva, že účel trestu možno dosiahnuť len jeho skorým uložením a výkonom. Ak však od spáchania trestného činu už uplynul dlhší čas a páchateľ v tomto čase nespáchal nový trestný čin, možno predpokladať, že prestal byť pre spoločnosť nebezpečný  alebo, že sa jeho nebezpečnosť podstatne znížila, a preto proti nemu netreba viesť trestné stíhanie a uložiť mu trest. V priamej úmere od závažnosti spáchaného trestného činu sa plynutím času oslabuje aj záujem spoločnosti na potrestaní páchateľa. K tomu pristupujú aj procesné dôvody, pretože časom sa zoslabuje sila dôkazných prostriedkov, prípadne časom aj priamo zaniknú.

		Dňa 4.7.2013 bolo vydané rozhodnutie Ústavného súdu SR, ktorým bola pozastavená účinnosť § 437 ods. 4 Trestného zákona, ktoré stanovovalo, že ak došlo k premlčaniu trestného stíhania alebo k premlčaniu výkonu trestu pred účinnosťou tohto zákona ( t.j. zákona č. 300/2005 Z.z.) podľa doterajších predpisov ustanovenia o premlčaní trestného stíhania a premlčaní výkonu trestu sa podľa tohto zákona nepoužijú. Premlčacia doba trestného stíhania a premlčacia doba výkonu trestu podľa tohto zákona sa nepovažuje za prerušenú ani vtedy ak bol do účinnosti tohto zákona spáchaný miernejší trestný čin než ten, o ktorého premlčanie ide, uvedené prechodné ustanovenie malo za následok, že na premlčanie sa museli aplikovať ustanovenia zákona č. 300/2005 Z.z., ktoré boli v konečnom dôsledku pre páchateľa nepriaznivejšie. Keďže uvedené ustanovenie stratilo svoju účinnosť bolo nutné pri posudzovaní podmienok premlčania postupovať podľa základných zásad, kedy trestnosť činu, a teda aj ostatné skutočnosti majúce vplyv na trestnosť sa posudzujúcu podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný, a teda aj podmienky premlčania. 

	V zmysle § 16 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 sa trestnosť činu posudzuje podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný; podľa neskoršieho zákona sa posudzuje len vtedy, ak je to pre páchateľa priaznivejšie.

		V zmysle § 2 ods. 1 Trestného zákona sa trestnosť činu posudzuje a trest ukladá podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný. Ak v čase medzi spáchaním činu a vynesením rozsudku nadobudnú účinnosť viaceré zákony, trestnosť činu sa posudzuje a trest ukladá podľa zákona, ktorý je pre páchateľa priaznivejší.

		Podľa § 215 ods. 1 písm. d ) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 Trestného poriadku.
 
Podľa § 9 ods. 1 písm. a ) Trestného poriadku trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie premlčané. 

	Podľa § 20 zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky.

	Vzhľadom k týmto skutočnostiam som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Dr. Roman Tatarka 
prokurátor