OKRESNÁ PROKURATÚRA REVÚCA 
SNP 1370/1A, 050 01 Revúca	

Číslo: 1 Pv 183/15/6608-29	Revúca 10.01.2017 
EEČ: 2-48-5-2017
U Z N E S E N I E
Trestná vec:	obv. XXXXX
Trestný čin:	prečin: pytliactvo podľa § 310 odsek 1 Trestného zákona
Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Revúca
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
XXXXX
dátum narodenia: XXXXX
miesto narodenia: XXXXX
trvalé bydlisko: XXXXX XXXXX
väzba: nie
mladistvý
ktorý je trestne stíhaný pre trestný čin:
-	prečin: pytliactvo podľa § 310 odsek 1 Trestného zákona
štádium: dokonaný trestný čin
forma trestnej súčinnosti: jeden páchateľ vo veci
na tom skutkovom základe, že:
23. júna 2015, v čase okolo 17.20 h, v katastri obce Gemerská Ves, v okrese Revúca, na pšeničnom poli, pred obcou smerom od Tornale, v poľovnom revíri XXXXX v rozpore s § 24 ods. 3 písm. f) a § 55 ods. 1 zákona č. 274/2009 Z. z. o poľovníctve s poukazom na § 71 ods. 1 písm. a) bod 12 vyhlášky Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky, ktorou sa vykonáva zákon o poľovníctve, bez povolenia na lov zveri, platného poľovného lístka a mimo času lovu, chytil po predchádzajúcom plašení srnča vo veku cca 3 týždňov o váhe 3 kg v hodnote 30,- € a spoločenskej hodnote poľovnej zveri vo výške 200,- €, ktorému zviazal zadné nohy teplákovou mikinou bielej farby, aby nemohlo utiecť a spolu s maloletými XXXXX ho hladkali, kde boli vyrušení členom lesnej stráže XXXXX, po čom z miesta činu utiekli, pričom následne na vyzvanie XXXXX sa na miesto činu vrátil a srnča, ktoré po prezretí poľovným hospodárom Slovenského poľovníckeho zväzu, Poľovníckeho združenia Kráľa Mateja v Gemeri XXXXX bolo vypustené do voľnej prírody, 
Okresnému úradu v Rimavskej Sobote, odboru pozemkovému a lesnému, 
pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.
Odôvodnenie:
Na základe uznesenia povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ v Tornali bolo vznesené obvinenie ml. XXXXX za prečin pytliactva podľa § 310 ods. 1 Trestného zákona, ktorého sa mal dopustiť v podstate na tom skutkovom základe, ktorý je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
V trestnej veci bolo vykonané skrátené vyšetrovanie a to výsluchom poškodených XXXXX, XXXXX a svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX ako aj spracovaním zápisnice o obhliadke miesta činu s plánkom a fotodokumentáciou, zápisníc o vydaní vecí - srnčaťa a nájdeného oštepu, uznesení o vrátení vydaných vecí a potvrdení o vrátení vydaných vecí, zabezpečením vyčíslenia škody ako aj zistením spoločenskej hodnoty poľovnej zveri, zabezpečením rodného listu obvineného, správy z orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately na obvineného z Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny XXXXX a odpisu z registra trestov obvineného.
Poškodený XXXXX vypovedal, že je poľovným hospodárom Poľovníckeho združenia Kráľa Mateja v Gemeri, pričom bol privolaný XXXXX k uvedenému skutku. Po dôjdení na miesto videl na zemi ležiace sŕňa vo veku asi tri týždne o váhe asi 3 kg, ktoré malo zviazané zadné nohy. Prišiel spolu s príslušníkmi Policajného zboru a po prezretí srnčaťa, ktoré nejavilo známky poškodenia toto pustil do prírody. Ak by došlo k usmrteniu srnčaťa tak by bola škoda pre poľovnícke združenie vo výške 30,- €. Vzhľadom k tomu, že k tejto škode nedošlo, ani si neuplatnil ako splnomocnený zástupca poľovníckeho združenia nárok na náhradu škody voči obvinenému.
Poškodený XXXXX, zamestnanec Okresného úradu, odboru pozemkového a lesného v Rimavskej Sobote sa vyjadril len k spoločenskej hodnote srnca lesného - srnčaťa, ktorá je vo výške 200,- €. nárok na náhradu škody si neuplatnil.
Svedok XXXXX vypovedal, že je členom lesnej stráže a v inkriminovaný deň spozoroval, že na poli, kde je zasadená pšenica, v smere odo obce Gemerská Ves do obce Levkuška 4 osoby naháňajú 3 až 4 kusy srnčej zveri, pričom z diaľky ďalekohľadom videl, že jedna z osôb má v ruke palicu. Potom začul aj piskot srnčaťa. K uvedeným osobám sa presunul motorovým vozidlom a po dôjdení zistil, že na zemi ležalo asi 3 týždňové srnča, ktoré malo zviazané zadné nohy bielou mikinou. Následne zavolal na osoby, aby prišli na miesto a pýtal sa ich čo urobili, pričom mu odpovedali, že našli srnča a chceli ho pustiť. Následne privolal poľovného hospodára XXXXX a príslušníkov Policajného zboru. Srnča bolo aj podľa jeho slov bez známok zranenia a preto ho XXXXX pustil do prírody. Osobu, ktorá zviazala nohy srnčaťu nevidel. Avšak videl, že najsilnejšia z osôb mala pri naháňačke oblečenú mikinu bielej farby. 
Svedok XXXXX, brat obvineného vypovedal, že išli na palice k paradajkám a vpredu pred nimi išli obvinený a jeho bratranec XXXXX. Keď ich dobehli našiel ich oboch pri ležiacom srnčati, ktoré malo zviazané nohy a nevedelo sa hýbať. Toto aj hladkali. Následne prišiel nejaký pán na aute, ktorý na nich kričal, aby k nemu prišli. Potom prišli aj policajti.
Svedok XXXXX, bratranec obvineného vypovedal, že v inkriminovaný deň išli hľadať palice k paradajkám, pričom s obvineným zbadali srnča, ktoré bolo slabé, lebo stále padalo na zem. Začali ho spolu hladkať, pričom obvinený mu zviazal svojou bielou bundou zadné nohy, aby neušlo. Následne prišlo auto a vystúpil z neho poľovník, ktorý mal aj pušku a tou na nich aj mieril a preto utiekli. Neskôr sa k srnčaťu vrátili, pričom poľovník zavolal policajtov, ktorí ich zobrali na výsluch. Priznal sa k tomu, že mal so sebou aj oštep, ktorý si zobral, aby nasekal palice. Oštep mal na konci pripevnený nôž.
Svedok XXXXX, bratranec obvineného vypovedal, že išli na palice k paradajkám a vpredu pred nimi išli obvinený a jeho brat XXXXX. On išiel vzadu asi 15 až 20 metov za nimi spolu s XXXXX. Videl aj to, ako po poli bežia 3 až 4 srny alebo srnce. Potom počul ako niečo piští a obvinený kričal, že našli srnku, ktorú aj hladkali. Obvinený dal dole svoju mikinu a zviazal srnke nohy, aby nevedela odísť. Nevedel uviesť prečo to urobil. Aj potom ju hladkali až kým neprišiel nejaký lesník a zobral do ruky aj pušku, na čo všetci utiekli, lebo sa báli. On potom po nich aj kričal, aby k nemu prišli. Potom ten lesník zavolal policajtov.

Zo zápisnice o obhliadke miesta činu, plánkom a fotodokumentácie vyplýva miesto spáchania skutku, miesto, kde bolo nájdené srnča a oštep s dĺžkou 1,5 m s drevenou rukoväťou a oceľovou čepeľou. 

Zo zápisníc o vydaní vecí - srnčaťa a nájdeného oštepu, uznesení o vrátení vydaných vecí a potvrdení o vrátení vydaných vecí je zrejmé, že srnča ako oštep boli vydané pre účely trestného stíhania a po zadokumentovaní boli vrátené oprávneným osobám. 

Zo zabezpečeného vyčíslenia škody je zrejmé, že hodnota srnčaťa je 30,- € a spoločenská hodnota poľovnej zveri - srnčaťa je 200,- €. 

Z rodného listu obvineného je zrejmé, že v čase spáchania skutku mal 15 rokov. 

Zo správy z orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately - Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny XXXXX vyplýva, že mladistvý je evidovaný v evidencii tohto úradu od roku 2012 z dôvodu trestnej činnosti obvineného. Samotné šetrenie nebolo vykonané, nakoľko rodina obvineného odcestovala do Veľkej Británie. 

Z odpisu z registra trestov obvineného je zrejmé, že tento nebol doposiaľ súdne trestaný. 

Z vyššie uvedených dôkazov je dostatočne preukázané, že obvinený sa dopustil skutku, ktorý mu je kladený za vinu. Poukazujem hlavne na výpovede svedka XXXXX a maloeltých Jozefa a XXXXX, z ktorých je zrejmé, že práve obvinený mal po predchádzajúcom naháňaní srnčaťa tomuto zviazať svojou mikinou zadné nohy, čím mal zasiahnuť do výkonu práva poľovníctva, tým, že bez povolenia lovil zver a lovil ju v čase jej ochrany. Je zrejmé, že v zmysle § 24 ods. 3 písm. f) zákona o poľovníctve je zakázané loviť zver odchytom bez povolenia na lov zveri alebo bez platného poľovného lístka. Je zrejmé, že obvinený nebol držiteľom platného poľovného lístka ani nemal povolenie na lov zveri. Taktiež je zrejmé, že v zmysle § 55 ods. 1 zákona o poľovníctve s poukazom na § 71 ods. 1 písm. a) bod 12 vyhlášky Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky, ktorou sa vykonáva zákon o poľovníctve zver možno loviť iba v čase jej lovu, čo v prípade srnčaťa je obdobie od 1. septembra do 31. decembra. Skutku sa obvinený dopustil 23. júna 2015. Obvinený tak naplnil všetky zákonné znaky prečinu pytliactva podľa § 310 ods. 1 Trestného zákona.

Podľa § 8 Trestného zákona, trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak tento zákon neustanovuje inak.

Podľa § 10 ods. 2 Trestného zákona však nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Podľa § 95 ods. 2 Trestného zákona, prečin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, nie je trestným činom, ak ho spáchal mladistvý a ak je jeho závažnosť malá.

Ustanovenia § 10 ods. 2 Trestného zákona a § 95 ods. 2 Trestného zákona v prípade mladistvých páchateľov predstavujú materiálny korektív, ktorý umožňuje orgánom činným v trestnom konaní a súdu, v prípade prečinov rozlíšiť skutky páchateľov z hľadiska ich reálnej nebezpečnosti pre spoločnosť na trestné činy a iné protispoločenské delikty (priestupky, správne delikty, disciplinárne delikty a podobne). Teda, aj keď boli naplnené všetky zákonné znaky tej – ktorej skutkovej podstaty trestného činu, skutok nemusí po stránke materiálnej – závažnostnej byť trestným činom. Skutok, ktorého sa obvinený dopustil po formálnej stránke nie je po stránke závažnostnej prečinom pytliactva podľa § 310 ods. 1 Trestného zákona. Je zrejmé, že obvinený z malicherných pohnútok síce ulovil zver, tomuto však neublížil a chcel sa s ním spolu s ostatnými maloletými pohrať, za ktorým účelom mu zviazal nohy, aby nemohlo uniknúť a mohli ho hladkať. Zvieraťu nebolo spôsobené žiadne zranenie a bolo pustené do voľnej prírody. V ďalšom poukazujem aj na základnú úlohu trestného práva, ktorou je subsidiarita trestnej represie, čo v praxi znamená, že normy trestného práva treba citlivo aplikovať v prípadoch, kde sa náprava porušenia, ohrozenia štátom žiadaného záujmu dá dosiahnuť prostriedkami menej represívnych odvetví právneho poriadku. V danom prípade s poukazom na vyššie uvedené skutočnosti len konštatujem, že by bolo príliš prísne voči obvinenému vyvodiť trestnú zodpovednosť. 

Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku, prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

Aj keď sa obvinený nedopustil trestného činu, dopustili sa konania, ktoré je v spoločnosti nežiaduce a mohlo by byť prejednané ako priestupok na úseku poľovníctva podľa § 76 zákona o poľovníctve. Na prejednanie toho priestupku je v zmysle § 76 ods. 3 zákona o poľovníctve príslušný Okresný úrad v Rimavskej Sobote, odbor pozemkový a lesný. Preto pri zistení, že skutok by mohol byť priestupkom, rozhodol som o postúpení trestnej veci obvineného vecne a miestne príslušnému orgánu verejnej správy.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať orgánu, ktorý rozhodnutie vydal, do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Daniel Prč 
prokurátor