GENERÁLNA PROKURATÚRA
Slovenskej republiky

VIII/1 Spr 125/23/1000
Zbierka služobných predpisov
generálneho prokurátora 
Slovenskej republiky
Por. č. 9/2024

P R Í K A Z

generálneho prokurátora Slovenskej republiky

z 13. marca 2024

o postupe pri poskytovaní cestovných náhrad

Podľa § 10 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z. z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov vydávam tento príkaz:

Článok 1
Predmet úpravy

Tento príkaz upravuje postup Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky (ďalej len „generálna prokuratúra“) pri poskytovaní cestovných náhrad, náhrad výdavkov a iných plnení podľa osobitného predpisu) (ďalej len „náhrada“) pri pracovných cestách zamestnancov generálnej prokuratúry (ďalej len „pracovná cesta“) a pri zahraničných pracovných cestách zamestnancov generálnej prokuratúry (ďalej len „zahraničná pracovná cesta“).

Článok 2
Vymedzenie pojmov

Na účely tohto príkazu sa rozumie
a)	zamestnancom prokurátor, právny čakateľ prokuratúry, štátny zamestnanec a zamestnanec vykonávajúci práce vo verejnom záujme) na generálnej prokuratúre,
b)	zamestnávateľom generálna prokuratúra,
c)	pracovnou cestou čas od nástupu zamestnanca na cestu na výkon práce do iného miesta, ako je jeho pravidelné pracovisko, vrátane výkonu práce v tomto mieste do skončenia tejto cesty,
d)	zahraničnou pracovnou cestou čas od nástupu zamestnanca na pracovnú cestu v zahraničí vrátane výkonu práce v zahraničí do skončenia tejto cesty,
e)	pravidelným pracoviskom miesto písomne dohodnuté so zamestnancom; ak také miesto nie je dohodnuté, je pravidelným pracoviskom miesto výkonu práce dohodnuté v služobnej zmluve, pracovnej zmluve alebo v dohodách o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru,
f)	čas nástupu a čas skončenia pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty je čas od miesta nástupu na pracovnú cestu a zahraničnú pracovnú cestu do miesta výkonu práce do času príchodu do miesta skončenia pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty,
g)	cestovnými výdavkami výdavky zamestnanca, ktoré vynaložil v súvislosti s vykonanou pracovnou cestou alebo zahraničnou pracovnou cestou na dopravu určeným dopravným prostriedkom,
h)	výdavkami na ubytovanie výdavky zamestnanca, ktoré vynaložil v súvislosti s vykonanou pracovnou cestou alebo zahraničnou pracovnou cestou,
i)	potrebnými vedľajšími výdavkami výdavky zamestnanca, ktoré vznikli v príčinnej súvislosti s vykonanou pracovnou cestou alebo zahraničnou pracovnou cestou.

Článok 3
Všeobecné ustanovenia

(1)	Náhrady fyzickým osobám činným na základe dohôd o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru sa poskytujú iba vtedy, ak je to v dohode o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru dohodnuté. 

(2)	Zamestnancovi pri zahraničných pracovných cestách generálna prokuratúra neposkytuje vreckové.) 

(3)	Za poskytovanie náhrad podľa tohto príkazu zodpovedá ekonomický odbor generálnej prokuratúry.

(4)	Výšku náhrad pri zahraničných pracovných cestách generálneho prokurátora Slovenskej republiky upravuje osobitný predpis.)

Článok 4 
Poskytovanie náhrad pri pracovných cestách

(1)	Za vyslanie zamestnanca na pracovnú cestu, určenie podmienok vykonania pracovnej cesty a za kontrolu ich splnenia zodpovedá vedúci zamestnanec, ktorý nariadil pracovnú cestu. Vedúci zamestnanec je povinný prihliadať na oprávnené záujmy zamestnanca.

(2)	Zamestnávateľ sa môže so zamestnancom pri určovaní podmienok pracovnej cesty podľa odseku 1 dohodnúť na prerušení pracovnej cesty z dôvodov na strane zamestnanca; prerušenie pracovnej cesty sa môže uskutočniť v období pred začatím výkonu práce na pracovnej ceste alebo v období po skončení výkonu práce na pracovnej ceste.

(3)	Zamestnancovi vyslanému na pracovnú cestu patrí
a)	náhrada preukázaných cestovných výdavkov,
b)	náhrada preukázaných výdavkov za ubytovanie,
c)	stravné,)
d)	náhrada preukázaných potrebných vedľajších výdavkov,
e)	náhrada preukázaných cestovných výdavkov za cesty na návštevu jeho rodiny do miesta pobytu) alebo medzi zamestnávateľom a zamestnancom vopred dohodnutého miesta pobytu rodiny na území Slovenskej republiky, ak podľa podmienok vykonania pracovnej cesty pracovná cesta trvá viac ako sedem po sebe nasledujúcich kalendárnych dní, a to každý týždeň, ak so zamestnancom nie je dohodnutá táto náhrada za dlhší čas, najdlhšie však za jeden mesiac.

(4)	Po dobu prerušenia pracovnej cesty z dôvodu návštevy rodiny zamestnanca alebo po dobu dohodnutého prerušenia pracovnej cesty z dôvodov na strane zamestnanca, stravné zamestnancovi nepatrí.

(5)	Ak má zamestnanec na pracovnej ceste preukázane zabezpečené bezplatné stravovanie v celom rozsahu, zamestnávateľ mu stravné neposkytuje. Ak má zamestnanec na pracovnej ceste preukázane zabezpečené bezplatné stravovanie čiastočne, zamestnávateľ ustanovené stravné kráti o 25 % za bezplatne poskytnuté raňajky, o 40 % za bezplatne poskytnutý obed a o 35 % za bezplatne poskytnutú večeru z ustanovenej sumy stravného podľa osobitného predpisu.) Sumy stravného sa zaokrúhľujú na najbližší eurocent nahor. Ak má zamestnanec na pracovnej ceste v rámci ubytovacích služieb preukázane poskytnuté raňajky, zamestnávateľ ustanovené stravné kráti o 25%. Preukázanie zabezpečeného stravovania alebo poskytnutých raňajok sa môže nahradiť vyhlásením zamestnanca vo vyúčtovaní náhrad.

(6)	Zamestnávateľ stravné nekráti podľa odseku 5, ak zamestnanec nemohol využiť zabezpečené stravovanie alebo poskytnuté raňajky z dôvodov, ktoré nezavinil. Dôvody, pre ktoré zamestnanec nemohol využiť zabezpečené stravovanie alebo poskytnuté raňajky, uvedie pri predkladaní písomných dokladov zamestnávateľovi podľa čl. 6 ods. 6. 

(7)	Pri vykonaní pracovnej cesty použitím iného cestného motorového vozidla ako cestného motorového vozidla poskytnutého zamestnávateľom patrí zamestnancovi základná náhrada za každý 1 km jazdy podľa osobitného predpisu) a náhrada za spotrebované pohonné látky.) Výsledná suma základnej náhrady za každý 1 km jazdy a výsledná suma náhrady za spotrebované pohonné látky sa zaokrúhľuje na najbližší eurocent nahor. Zamestnanec je povinný pri predkladaní písomných dokladov zamestnávateľovi podľa čl. 6 ods. 6 predložiť aj Osvedčenie o evidencii cestného motorového vozidla – Časť II.

(8)	Zamestnávateľ môže so zamestnancom písomne dohodnúť poskytovanie náhrady za použitie cestného motorového vozidla v sume zodpovedajúcej cene cestovného lístka pravidelnej verejnej dopravy len v prípade, ak zamestnanec nepoužil cestné motorové vozidlo na žiadosť zamestnávateľa.

(9)	Zamestnancovi patrí za pracovné cesty vykonané v súvislosti s mimoriadnym výkonom práce mimo rozvrhu pracovných zmien do miesta pravidelného pracoviska na príkaz zamestnávateľa alebo s jeho súhlasom a späť náhrada preukázaných cestovných výdavkov; ustanovenie ods. 4 a 5 tým nie je dotknuté.

Článok 5 
Poskytovanie náhrad pri zahraničných pracovných cestách

(1)	Na poskytovanie náhrad pri zahraničných pracovných cestách sa vzťahuje čl. 4, ak ďalej nie je ustanovené inak.

(2)	Zamestnancovi, ktorý je vyslaný na zahraničnú pracovnú cestu a po túto dobu mu patrí podľa medzinárodnej zmluvy alebo podľa podmienok a sadzieb na základe rozhodnutia orgánov alebo inštitúcií Európskej únie náhrada alebo náhrada obdobných výdavkov v nižšom rozsahu a v nižšej výške ako podľa tohto príkazu, poskytne zamestnávateľ náhradu v rozsahu a vo výške rozdielu medzi nárokom podľa tohto príkazu a náhradou poskytovanou podľa medzinárodnej zmluvy alebo podľa podmienok a sadzieb na základe rozhodnutia orgánov alebo inštitúcií Európskej únie.

(3)	Zamestnancovi, ktorý je vyslaný na zahraničnú pracovnú cestu a po túto dobu mu patrí podľa medzinárodnej zmluvy alebo podľa podmienok a sadzieb na základe rozhodnutia orgánov alebo inštitúcií Európskej únie náhrada alebo náhrada obdobných výdavkov v rovnakom alebo vo vyššom rozsahu a v rovnakej alebo vo vyššej výške ako podľa tohto príkazu, zamestnávateľ náhradu podľa tohto príkazu neposkytne.

(4)	Zamestnancovi pri zahraničnej pracovnej ceste patrí náhrada preukázaných výdavkov za poistenie nevyhnutných liečebných nákladov v zahraničí; táto náhrada zamestnancovi nepatrí, ak zamestnanca takto poistil zamestnávateľ. Zamestnancovi pri zahraničnej pracovnej ceste môže zamestnávateľ poskytnúť náhradu preukázaných výdavkov aj na iné druhy poistenia; táto náhrada zamestnancovi nepatrí, ak zamestnanca takto poistil zamestnávateľ. Za poistenie zamestnanca zodpovedá ekonomický odbor generálnej prokuratúry.

(5)	Zamestnancovi, ktorý je vyslaný na zahraničnú pracovnú cestu do tropických oblastí alebo do inak zdravotne obťažných oblastí, patrí náhrada preukázaných výdavkov za povinné očkovanie a za očkovanie odporúčané Svetovou zdravotníckou organizáciou alebo Úradom verejného zdravotníctva Slovenskej republiky.

(6)	Pri zahraničnej pracovnej ceste zamestnancovi patrí za každý kalendárny deň zahraničnej pracovnej cesty za podmienok ustanovených osobitným predpisom) stravné v eurách alebo v cudzej mene. Stravné v eurách alebo v cudzej mene je ustanovené v závislosti od času trvania zahraničnej pracovnej cesty mimo územia Slovenskej republiky v kalendárnom dni, pričom čas trvania zahraničnej pracovnej cesty mimo územia Slovenskej republiky je rozdelený na časové pásma
a)	do 6 hodín vrátane,
b)	nad 6 hodín až 12 hodín
c)	nad 12 hodín.

(7)	Ak zahraničná pracovná cesta mimo územia Slovenskej republiky trvá v kalendárnom dni
a)	do 6 hodín vrátane, patrí zamestnancovi stravné vo výške 25 % zo základnej sadzby stravného,
b)	nad 6 hodín až 12 hodín, patrí zamestnancovi stravné vo výške 50 % zo základnej sadzby stravného,
c)	nad 12 hodín, patrí zamestnancovi stravné v sume základnej sadzby stravného.

(8)	Ak má zamestnanec na zahraničnej pracovnej ceste preukázane zabezpečené bezplatné stravovanie v celom rozsahu, zamestnávateľ mu stravné neposkytuje. Ak má zamestnanec na zahraničnej pracovnej ceste preukázane zabezpečené bezplatné stravovanie čiastočne, zamestnávateľ ustanovené stravné kráti o 25 % za bezplatne poskytnuté raňajky, o 40 % za bezplatne poskytnutý obed a o 35 % za bezplatne poskytnutú večeru z ustanovenej sumy stravného podľa osobitného predpisu.) 

(9)	Pri poskytovaní náhrad za používanie iného cestného motorového vozidla ako cestného motorového vozidla poskytnutého zamestnávateľom patrí zamestnancovi pri zahraničnej pracovnej ceste v členskom štáte eurozóny) alebo v treťom štáte, ktorý zaviedol euro na základe menovej dohody uzavretej s Európskym spoločenstvom podľa osobitných predpisov) (ďalej len „tretí štát“), náhrada za spotrebované pohonné látky v eurách za kilometre prejazdené mimo územia Slovenskej republiky, prípadne aj za kilometre alebo ich časť prejazdené na území Slovenskej republiky od času prechodu slovenskej štátnej hranice do miesta skončenia zahraničnej pracovnej cesty, a to na základe preukázanej ceny pohonnej látky dokladom o kúpe mimo územia Slovenskej republiky; ak zamestnanec preukazuje cenu pohonnej látky v eurách viacerými dokladmi o kúpe, cena pohonnej látky sa môže vypočítať aritmetickým priemerom preukázaných cien. Ak zamestnanec nepreukáže cenu pohonnej látky dokladom o kúpe mimo územia Slovenskej republiky, na výpočet sa použije cena pohonnej látky v eurách, ktorá platila v čase nástupu na zahraničnú pracovnú cestu v členskom štáte eurozóny alebo v treťom štáte alebo cena pohonnej látky v eurách, ktorá platila v čase nástupu na zahraničnú pracovnú cestu v Slovenskej republike zistená štatistickým úradom.

(10)	Pri poskytovaní náhrad za používanie iného cestného motorového vozidla ako cestného motorového vozidla poskytnutého zamestnávateľom patrí zamestnancovi pri zahraničnej pracovnej ceste v štáte, ktorý nie je členským štátom eurozóny alebo tretím štátom, náhrada za spotrebované pohonné látky v cudzej mene za kilometre prejazdené mimo územia Slovenskej republiky, prípadne aj za kilometre alebo ich časť prejazdené na území Slovenskej republiky od času prechodu slovenskej štátnej hranice do miesta skončenia zahraničnej pracovnej cesty, a to na základe preukázanej ceny pohonnej látky dokladom o kúpe mimo územia Slovenskej republiky; ak zamestnanec preukazuje cenu pohonnej látky v rovnakej cudzej mene viacerými dokladmi o kúpe, cena pohonnej látky sa môže vypočítať aritmetickým priemerom preukázaných cien. Ak zamestnanec nepreukáže cenu pohonnej látky v cudzej mene dokladom o kúpe mimo územia Slovenskej republiky, na výpočet sa použije cena pohonnej látky v cudzej mene, ktorá platila v čase nástupu na zahraničnú pracovnú cestu v štáte, ktorý nie je členským štátom eurozóny alebo tretím štátom, alebo cena pohonnej látky v eurách, ktorá platila v čase nástupu na zahraničnú pracovnú cestu v Slovenskej republike zistená štatistickým úradom.

Článok 6
Spoločné ustanovenia

(1)	Ak zamestnanec nepreukáže výdavky podľa tohto príkazu, zamestnávateľ poskytne zamestnancovi náhrady v nim uznanej sume s prihliadnutím na určené podmienky pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty.

(2)	Cestovné výdavky a potrebné vedľajšie výdavky, ktoré zamestnancovi vznikli pred a po dobe dohodnutého prerušenia pracovnej cesty z dôvodov na strane zamestnanca podľa čl. 4 ods. 2, patria zamestnancovi vo výške, ktorá by mu patrila v prípade, ak by k prerušeniu pracovnej cesty nedošlo.

(3)	Ubytovacie výdavky, ktoré zamestnancovi vznikli po dobu dohodnutého prerušenia pracovnej cesty z dôvodov na strane zamestnanca podľa čl. 4 ods. 2 zamestnancovi nepatria, aj keď si zamestnanec musel po túto dobu s ohľadom na podmienky pracovnej cesty alebo podmienky ubytovacieho zariadenia ubytovanie zachovať.

(4)	Po dobu prerušenia pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty z dôvodu návštevy rodiny patrí zamestnancovi náhrada preukázaných výdavkov za ubytovanie len v prípade, ak si zamestnanec ubytovanie počas tejto doby musel vzhľadom na podmienky pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty a podmienky ubytovacieho zariadenia zachovať.

(5)	Zamestnanec je povinný bez zbytočného odkladu oznámiť vedúcemu zamestnancovi zmenu skutočností, ktoré sú rozhodné pre poskytovanie náhrad.

(6)	Zamestnanec je povinný do desiatich pracovných dní odo dňa skončenia pracovnej cesty a zahraničnej pracovnej cesty alebo inej skutočnosti zakladajúcej nárok na náhrady podľa tohto príkazu predložiť zamestnávateľovi písomné doklady potrebné na vyúčtovanie náhrad. V prípade neúplného predloženia písomných dokladov bude zamestnanec vyzvaný na ich predloženie. Vzor vyúčtovania náhrad poskytuje ekonomický odbor generálnej prokuratúry.

(7)	Zamestnávateľ je povinný do desiatich pracovných dní odo dňa predloženia všetkých písomných dokladov vykonať vyúčtovanie pracovnej cesty alebo inej skutočnosti zakladajúcej nárok na náhrady podľa tohto príkazu a uspokojiť nároky zamestnanca.

(8)	Čas, ktorý na pracovnej ceste a zahraničnej pracovnej ceste spadá do pracovného času zamestnanca strávený bez jeho zavinenia inak ako plnením pracovných úloh, sa na účely tohto príkazu považuje za výkon práce.

(9)	Zamestnávateľ je povinný poskytnúť zamestnancovi preddavok na náhrady podľa tohto príkazu do sumy predpokladaných náhrad (ďalej len „preddavok“) pri vyslaní na zahraničnú pracovnú cestu a pri vyslaní do štátu Európskej únie. Zamestnávateľ je povinný poskytnúť zamestnancovi preddavok pri inej skutočnosti zakladajúcej nárok na náhrady iba na žiadosť zamestnanca. 

Článok 7
Splnomocňovacie ustanovenie

Postup pri poskytovaní cestovných náhrad krajskou prokuratúrou upraví služobným predpisom krajský prokurátor.

Článok 8
Zrušovacie ustanovenie

	Zrušuje sa príkaz generálneho prokurátora Slovenskej republiky por. č. 4/2002 z 27. augusta 2002 o postupe pri poskytovaní cestovných náhrad v znení neskorších predpisov.

Článok 9
Účinnosť

	Tento príkaz nadobúda účinnosť 15. marca 2024.

podpis
Dr. h. c. JUDr. Maroš Žilinka, PhD.
generálny prokurátor Slovenskej republiky