GENERÁLNA PROKURATÚRA SR
812 85  BRATISLAVA
IV/1 Gn 5010/05 - 89 					Ústredná evidencia stanovísk
								generálneho prokurátora
								Slovenskej republiky
								Por. č.  1/2006 

S t a n o v i s k o
generálneho prokurátora Slovenskej republiky podľa § 10 odsek 2 zákona číslo 153/2001 Z. z. o prokuratúre 

z 1. júna 2006

k procesnému postupu orgánov činných v trestnom konaní a sudcu pre prípravné konanie pri vyšetrení duševného stavu obvineného

Zákonným podkladom na vykonanie znaleckého vyšetrenia duševného stavu obvineného v prípravnom konaní je písomný príkaz sudcu pre prípravné konanie (§ 148 odsek 2 Trestného poriadku).       
Sudca pre prípravné konanie vydáva príkaz v konkrétnej trestnej veci vždy na základe písomnej odôvodnenej žiadosti policajta. Návrhové oprávnenie prokurátora vyžaduje Trestný poriadok (§ 148 odsek 3) len vtedy, ak začaté ambulantné znalecké vyšetrenie duševného stavu obvineného nie je možné týmto spôsobom komplexne vykonať a je potrebné pokračovať vo vyšetrení obvineného jeho pozorovaním v zdravotníckom ústave alebo, ak je obvinený vo väzbe, v nemocnici pre obvinených a odsúdených. 

O d ô v o d n e n i e:
	Vyšetrenie duševného stavu obvineného je expertízna činnosť vykonávaná dvomi znalcami z odboru psychiatrie, zameraná na zistenie psychopatologických symptómov obvineného a na posúdenie jeho schopnosti spáchať konkrétny trestný čin, ktorý je predmetom trestného konania.

	Základná právna úprava procesného postupu orgánov činných v trestnom konaní pri nariaďovaní znaleckého vyšetrenia duševného stavu obvineného v štádiu prípravného konania, je implikovaná v Ústave Slovenskej republiky (ďalej „ústava“).

2
Podľa článku 17 odsek 7 ústavy, skúmanie duševného stavu osoby obvinenej z trestného činu je možné iba na písomný príkaz súdu.

	Citované ustanovenie ústavy je vykonávané Trestným poriadkom a vyhláškou Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky číslo 543/2005 Z. z. o Spravovacom a kancelárskom poriadku pre okresné súdy, krajské súdy, Špeciálny súd a vojenské súdy (ďalej „vyhláška o spravovacom a kancelárskom poriadku“). 

	Podmienky pre vyšetrenie duševného stavu obvineného sú materiálne a formálne.

Materiálne podmienky sú určované kvalitou a výsledkami určitého úseku dokazovania, z ktorého boli získané dôkazy odôvodňujúce objasnenie skutočnosti obzvlášť zložitej a podstatnej pre posúdenie trestnej zodpovednosti obvineného        za konkrétny trestný čin.

Skutočnosťou obzvlášť zložitou a podstatnou pre posúdenie trestnej zodpovednosti je aj príčetnosť obvineného v čase spáchania trestného činu.

Príčetnosť nie je ako právny pojem výslovne definovaná v Trestnom zákone. Tento zákon v § 23 definuje len právny pojem „nepríčetnosť“. 

Nepríčetnosť je v uvedenom ustanovení vymedzená tak, že „kto pre duševnú poruchu v čase spáchania činu inak trestného nemohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie, nie je za tento čin trestne zodpovedný (ak Trestný zákon neustanovuje inak)“. 

Na základe logickej interpretácie citovanej dikcie zákona je možné pojem „príčetnosť“ obsahovo vymedziť ako psychický (duševný) stav obvineného existujúci výlučne v čase spáchania činu, ktorý mu dovoľuje rozpoznať protiprávnosť činu a ovládať svoje konanie. 

Posúdenie stavu príčetnosti, či nepríčetnosti u obvineného je právnou otázkou, ktoré prináleží len orgánom činným v trestnom konaní a súdu a musí sa vzťahovať vždy na konkrétny trestný čin tvoriaci predmet trestného stíhania. Podkladom na prijatie právneho záveru na existenciu takéhoto stavu je odborné stanovisko znalcov z odboru psychiatrie, ktoré hodnotia orgány činné v trestnom konaní a súd vo vecnej súvislosti so všetkými skutkovými zisteniami.

Zisťovanie a posúdenie stavu príčetnosti u mladistvého, ktorý v čase činu dovŕšil štrnásty rok a zároveň neprekročil pätnásty rok svojho veku, je obligatórne (§ 22 odsek 1 Trestného zákona, § 338 Trestného poriadku).

Materiálne podmienky pre vyšetrenie duševného stavu obvineného teda korešpondujú s predmetom expertíznej činnosti vykonávanej v konkrétnej trestnej veci dvomi znalcami z odboru psychiatrie, ktorým je predovšetkým zistenie (diagnostikovanie) duševnej poruchy, určenie jej druhu a posúdenie vplyvu duševnej poruchy na rozpoznávaciu a ovládaciu schopnosť obvineného v čase činu.

3
Formálne podmienky pre vyšetrenie duševného stavu obvineného sú upravené v ustanoveniach § 33, § 142 odsek 1 tretia veta, § 148 odsek 1 a odsek 2 Trestného poriadku.

Podľa § 33 Trestného poriadku, toho, kto je podozrivý zo spáchania trestného činu, možno považovať za obvineného a použiť proti nemu prostriedky určené týmto zákonom proti obvinenému až vtedy, ak bolo proti nemu vznesené obvinenie.

Objektom expertíznej činnosti môže byť len obvinený (obžalovaný).

Podľa § 142 odsek 1 tretia veta Trestného poriadku, dvoch znalcov treba pribrať vždy, ak ide o vyšetrenie duševného stavu a pitvu mŕtvoly.

Podľa § 148 odsek 1 Trestného poriadku, duševný stav obvineného vyšetrujú vždy dvaja znalci z odboru psychiatrie (zoznam znalcov je prílohou stanoviska).
	
Na vyšetrenie duševného stavu mladistvého sa priberú spravidla znalci z odboru detskej alebo dorastovej psychiatrie (pedopsychiatrie). 

Psychiatria je lekársky odbor, ktorý sa zaoberá poznaním, liečením a prevenciou duševných chorôb a duševných porúch. 

Spôsobilosť na výkon povolania lekára a podmienky, za akých môže lekár získať špecializáciu psychiatra, upravuje nariadenie vlády Slovenskej republiky číslo 742/2004 Z. z. o odbornej spôsobilosti na výkon zdravotníckeho povolania (§ 3, § 4) a nariadenie vlády Slovenskej republiky číslo 743/2004 Z. z. o spôsobe ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov, sústave špecializačných odborov a sústave certifikovaných pracovných činností v znení neskorších predpisov (§ 5, § 8 a § 9).  

Podľa § 148 odsek 2 Trestného poriadku, na vyšetrenie duševného stavu obvinené-ho je potrebný príkaz súdu a v prípravnom konaní sudcu pre prípravné konanie.	
 
	Zákonným podkladom na vydanie uznesenia o pribratí dvoch znalcov z odboru psychiatrie za účelom podania znaleckého posudku o vyšetrení duševného stavu obvineného je písomný príkaz sudcu pre prípravné konanie.

Príkaz je jednou zo základných foriem rozhodovacej právomoci súdu v trestnom konaní (§ 162 odsek 1 Trestného poriadku). Formálne a obsahové náležitosti príkazu sú upravené v § 181 Trestného poriadku.

Sudca pre prípravné konanie vydáva príkaz v konkrétnej trestnej veci vždy na základe písomnej odôvodnenej žiadosti policajta. V prípade neakceptovania žiadosti policajta na vydanie príkazu na vyšetrenie duševného stavu obvineného sudcom pre prípravné konanie, podá takú žiadosť prokurátor v súlade s § 230 odsek 2 písmeno c) Trestného poriadku per analógiám.

	Sudcom pre prípravné konanie, príslušným na vydanie príkazu na vyšetrenie duševného stavu obvineného (§ 10 odsek 3 písmeno a) Trestného poriadku) je zásadne sudca okresného súdu príslušného konať o obžalobe (§ 15, § 24 odsek 1 
4
Trestného poriadku), sudca vojenského obvodového súdu príslušného konať o obžalobe (§ 12, § 13, § 24 odsek 1, odsek 2 Trestného poriadku), sudca okresného súdu v sídle krajského súdu príslušného konať o obžalobe (§ 16 odsek 1, § 24 odsek  2 Trestného poriadku) a sudca Špeciálneho súdu (§ 14, § 16 odsek 2, § 24 odsek 3 Trestného poriadku).

Vyšetrenie duševného stavu obvineného vykonávajú znalci zásadne ambulantným spôsobom.

	Ak na vyšetrenie duševného stavu nepostačuje ambulantné vyšetrenie, môže súd a v prípravnom konaní na návrh prokurátora sudca pre prípravné konanie nariadiť, aby obvinený bol pozorovaný v zdravotníckom ústave alebo, ak je vo väzbe, v nemocnici pre obvinených a odsúdených (§ 148 odsek 3 Trestného poriadku).

Vyšetrenie (pozorovanie) duševného stavu obvineného ústavným spôsobom je fakultatívne. 

Vzhľadom na to, že takýto spôsob vyšetrenia duševného stavu predstavuje závažný zásah do základných (ústavných) práv a slobôd (článok 17 odsek 2 prvá veta ústavy) obvineného, jeho nariadenie musí byť výnimočné. 

Z materiálneho hľadiska, pozorovanie duševného stavu obvineného ústavným spôsobom je opodstatnené a zákonné len vtedy, ak začaté ambulantné vyšetrenie je nepostačujúce pre prijatie spoľahlivého diagnostického záveru na duševný stav obvineného a vyžaduje to povaha, závažnosť trestnej činnosti obvineného a jeho osoba.

Z formálneho hľadiska, nariadenie pozorovania duševného stavu obvineného ústavným spôsobom uskutočňuje sudca pre prípravné konanie uznesením (§ 148 odsek 3 Trestného poriadku). 

Podkladom na vydanie takého rozhodnutia je písomný návrh prokurátora, ktorého odôvodnenie musí mať oporu v súčasne predkladanom vyšetrovacom spise (§ 9 odsek 1 vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky číslo 618/2005 Z. z. o tvorbe spisu orgánmi činnými v trestnom konaní a súdmi). O návrhu prokurátora rozhoduje sudca pre prípravné konanie bezodkladne, spravidla do troch dní (§ 31 odsek 1 vyhlášky o spravovacom a kancelárskom poriadku). 

	Pozorovanie duševného stavu obvineného vykonávajú znalci v zdravotníckom ústave – v psychiatrickej liečebni alebo psychiatrickej nemocnici (zoznam ústavov poskytnutý Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej republiky je tiež prílohou stanoviska – zoznam, nekorešpondujúci žiadosti Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, si dovoľujem doplniť podľa údajov získaných z internetovej stránky ministerstva o tieto dva ústavy: Detskú psychiatrickú liečebňu v Hrani, okres Trebišov a Psychiatrickú liečebňu v Sokolovciach, okres Piešťany) alebo, ak je obvinený vo väzbe, v Nemocnici pre obvinených a odsúdených v Trenčíne.

Pozorovanie duševného stavu obvineného môže trvať najviac dva mesiace (§ 149 odsek 1 prvá veta Trestného poriadku).

5
Lehota začína plynúť od nadobudnutia právoplatnosti výroku uznesenia o nariadení pozorovania duševného stavu obvineného ústavným spôsobom. Počítanie lehoty je upravené v § 63 odsek 4 Trestného poriadku.    

Predĺženie zákonnej dvojmesačnej lehoty je možné len v odôvodnených prípadoch, ak je to potrebné pre prijatie spoľahlivého a úplného diagnostického záveru znalcami na duševný stav obvineného. 

O predĺžení tejto lehoty, nie viac ako o jeden mesiac, rozhoduje súd na písomnú žiadosť znalcov a v prípravnom konaní na návrh prokurátora sudca pre prípravné konanie bezodkladne, spravidla do troch dní (§ 31 odsek 1 vyhlášky o spravovacom a kancelárskom poriadku), uznesením (§ 149 odsek 1 druhá veta Trestného poriadku).  

Celková lehota pozorovania duševného stavu obvineného ústavným spôsobom môže trvať najviac tri mesiace.

Diagnostický záver znalcov na existenciu symptómov duševnej poruchy u obvineného, umožňujúci prijať právny záver orgánmi činnými v trestnom konaní a súdom na stav nepríčetnosti obvineného alebo stav jeho zmenšenej príčetnosti v čase činu, musí obsahovať aj stanovisko k tomu, či je jeho pobyt na slobode nebezpečný. 

Stanovisko znalcov je potom základom na podanie návrhu prokurátorom, v rámci obžaloby (§ 235 písmeno f) alebo ako samostatného podania (§ 236 odsek 1 Trestného poriadku), na uloženie ochranného liečenia obvinenému (§ 73 odsek 1 alebo § 73 odsek 2 písmeno a) Trestného zákona). 

Toto stanovisko nadobúda záväznosť od 1. júna 2006.

 

JUDr. Dobroslav Trnka
					            	  generálny prokurátor
					            	  Slovenskej republiky