Generálna prokuratúra
Slovenskej republiky

IV/1 Spr 71/17/1000 							
Ústredná evidencia stanovísk
generálneho prokurátora
Slovenskej republiky
Por. č. 2/2017

 S T A N O V I S K O
generálneho prokurátora Slovenskej republiky

z 20. februára 2017

k vylúčeniu prokurátora z rozhodovania o sťažnosti v trestnom konaní

Podľa § 11 ods. 1 zákona č. 153/2001 Z. z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov vydávam v záujme jednotného uplatňovania § 31 ods. 3 poslednej vety a § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku  toto stanovisko, a to bez návrhu Komisie pre vydávanie záväzných stanovísk:

1.	Prokurátor ako orgán vykonávajúci dozor nad dodržiavaním zákonnosti pred začatím trestného stíhania a v  prípravnom konaní podľa § 230 Trestného poriadku (ďalej len „dozorový prokurátor“) je oprávnený usmerňovať postup policajta vydaním pokynu alebo súhlasu, a to i nad rámec tých ustanovení Trestného poriadku, ktoré postup policajta vydaním súhlasu podmieňujú. Patrí k nim aj pokyn dozorového prokurátora na vydanie uznesenia alebo predchádzajúci súhlas dozorového prokurátora s jeho vydaním, ktoré majú formu opatrenia (§ 230 ods. 3 Trestného poriadku).    

1.1.	Pokyn  dozorového  prokurátora  na  vydanie  uznesenia musí  byť  písomný  a musí spĺňať formálne a  obsahové náležitosti. Ak bol pokyn daný iným spôsobom (napríklad ústne, telefonicky), musí byť zopakovaný písomne. Takýto pokyn je súčasťou  dozorového spisu a vyšetrovacieho spisu.  

1.2.	Predchádzajúci súhlas dozorového prokurátora s vydaním uznesenia musí byť  daný písomne dopredu, spôsobom  nevzbudzujúcim  pochybnosti  o jeho obsahu a  s uvedením konkrétneho rozhodnutia policajta. Takýto predchádzajúci  písomný súhlas je súčasťou  dozorového spisu a vyšetrovacieho spisu.  Ak bol predchádzajúci súhlas daný iným spôsobom (napríklad ústne, telefonicky),  dozorový prokurátor spíše o ňom úradný záznam.  Tento  záznam je súčasťou dozorového spisu. Za súhlas sa nepovažuje vzatie zamýšľaného postupu policajta na vedomie.

1.3.	Ak dozorový prokurátor vydá policajtovi pokyn na vydanie uznesenia alebo  vyslovil s  jeho vydaním predchádzajúci súhlas, je dozorový prokurátor vylúčený z  rozhodovania  o  sťažnosti  [§  31 ods. 3  posledná  veta  v spojení   s  § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku] s výnimkou  autoremedúry  (§ 190 ods. 1 druhá veta Trestného poriadku). O sťažnosti proti takému uzneseniu rozhodne nadriadený prokurátor dozorového prokurátora, ktorý v dôsledku  devolutívneho  účinku sťažnosti dočasne vstupuje  na miesto dozorového prokurátora. Na účely rozhodovania o  sťažnosti sa nadriadeným prokurátorom rozumie prokurátor uvedený v § 54 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z.  z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 153/2001 Z. z.“).  

1.4.	Prehľad prokurátorov funkčne príslušných na rozhodovanie o sťažnosti proti uzneseniu, na vydanie ktorého dal pokyn alebo predchádzajúci súhlas dozorový prokurátor, je uvedený v prílohe č. 1.

2.	Nadriadený prokurátor uvedený v § 54 ods. 1 zákona č. 153/2001 Z. z. je oprávnený podľa § 6 ods. 1 písm. a) zákona č. 153/2001 Z. z. vydať podriadenému  prokurátorovi  pokyn, ako  má  postupovať  v konaní  a  pri plnení úloh. Tým sa rozumie aj predbežné písomné schválenie zamýšľaného postupu podriadeného prokurátora nadriadeným prokurátorom. Pokyn nadriadeného prokurátora alebo jeho predchádzajúci súhlas môže smerovať aj k  vydaniu uznesenia v trestnom konaní.  

2.1.	Pokyn nadriadeného prokurátora podriadenému prokurátorovi na vydanie uznesenia musí byť písomný  a musí  byť vydaný zákonom ustanoveným spôsobom (§ 6 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z. z.). Takýto pokyn je súčasťou dozorového spisu a vecného spisu nadriadenej prokuratúry. 

2.2.	 Predchádzajúci súhlas nadriadeného prokurátora podriadenému prokurátorovi s vydaním uznesenia musí byť písomný, daný vopred a jednoznačným spôsobom. Takýto predchádzajúci súhlas je súčasťou dozorového spisu a vecného spisu nadriadenej prokuratúry.

2.3.	 Pokyn nadriadeného prokurátora podriadenému prokurátorovi, resp. jeho prostredníctvom policajtovi na vydanie konkrétneho uznesenia alebo predchádzajúci súhlas nadriadeného prokurátora s jeho vydaním má za následok vylúčenie nadriadeného prokurátora z rozhodovania o sťažnosti  [§ 31 ods. 3 posledná veta v spojení s § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku]. V týchto prípadoch o sťažnosti rozhodne iný prokurátor, spravidla toho stupňa prokuratúry, ktorá ako prvá vydala pokyn. 

2.4.	 Prehľad prokurátorov funkčne príslušných na rozhodovanie o sťažnosti proti uzneseniu, na vydanie ktorého dal pokyn alebo predchádzajúci súhlas nadriadený prokurátor podriadenému prokurátorovi podľa § 54 ods. 1 zákona č. 153/2001 Z. z., je uvedený v prílohe č. 2.  

3.	Porušenie funkčnej príslušnosti pri rozhodovaní prokurátora o sťažnosti má za následok nezákonnosť vydaného rozhodnutia, ktorú možno napraviť len v konaní o zrušení právoplatných rozhodnutí vydaných v prípravnom konaní podľa § 363,  § 364, § 366 a § 367 Trestného poriadku. 

O d ô v o d n e n i e : 

	Pokynmi všeobecnej povahy trestného odboru Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky (ďalej len „trestný odbor“) z 12. novembra 2001 pod č. k. IV Gn 5007/01/1000-5 a neskôr z 25. marca 2013 pod č. k. IV/1 Spr 359/12/1000-2 boli v minulosti opakovane riešené niektoré otázky spojené s rozhodovaním dozorových prokurátorov a nadriadených prokurátorov o sťažnostiach proti uzneseniam, ktoré boli vydané na ich pokyn alebo s ich súhlasom.  

	Z doterajšej prokurátorskej praxe vyplýva, že závery pokynu všeobecnej povahy trestného odboru z  25. marca 2013, najmä v jeho bode 2, nie sú vnímané jednotne a prokurátori postupujú odlišne. Aj napriek tomu, že podľa tohto pokynu nie je nadriadený prokurátor vylúčený z rozhodovania o sťažnosti proti uzneseniu, na vydanie ktorého dal pokyn alebo súhlas, krajské prokuratúry (v pozícii nadriadeného orgánu) opakovane žiadajú, aby o sťažnosti rozhodla Generálna prokuratúra Slovenskej republiky (ďalej len „generálna prokuratúra“).    

Z tohto dôvodu bolo potrebné prehodnotiť posudzovanie funkčnej príslušnosti prokurátorov v  konaní o sťažnosti a zohľadniť pritom požiadavku nestrannosti rozhodovania prokurátorov ako jednu zo záruk základného práva na právnu ochranu podľa čl. 46 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky. Ako uvádza Ústavný súd Slovenskej republiky v jednom zo svojich rozhodnutí: „Aj prokuratúra musí rešpektovať princíp nestrannosti rozhodovania. V trestnom procese je tento princíp zaručený aj vo vzťahu k prokuratúre predovšetkým prostredníctvom inštitútu vylúčenia z konania. Z dôvodu zachovania nestrannosti (objektívnosti) rozhodovania je vylúčené, aby o sťažnosti na nadriadenom orgáne  rozhodoval prokurátor, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal alebo dal naň súhlas alebo pokyn  (§ 31 ods. 3 Trestného poriadku)...“ (II. ÚS 494/2014).

	Vzhľadom na  to je potrebné funkčnú príslušnosť prokurátorov pri rozhodovaní o sťažnosti aplikovať striktne cez prizmu nestrannosti (nezaujatosti) prokurátorov. 

K bodu 1: 

S výnimkou uznesenia o začatí trestného stíhania je proti každému uzneseniu policajta prípustná sťažnosť (§ 185 ods. 2 prvá veta Trestného poriadku). O sťažnosti rozhoduje dozorový prokurátor. Jeho vecná príslušnosť na konanie o opravnom prostriedku vyplýva z ustanovenia § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku. Za nižšie uvedených okolností dochádza  k zmene funkčnej príslušnosti prokurátora na rozhodnutie o sťažnosti.  

	Postavenie prokurátora ako orgánu vykonávajúceho dozor nad dodržiavaním  zákonnosti pred začatím trestného stíhania a v prípravnom konaní oprávňuje dozorového prokurátora, aby pri výkone dozoru nad postupom policajta jeho činnosť usmerňoval (okrem iných právnych prostriedkov) pokynom, prípadne prostredníctvom súhlasu, a to i nad rámec tých ustanovení Trestného poriadku, ktoré vydaním predchádzajúceho súhlasu či súhlasu daného dodatočne, postup policajta podmieňujú. K týmto oprávneniam patrí aj pokyn na vydanie uznesenia, resp. predchádzajúci súhlas s jeho vydaním.

Pokyn ani súhlas ako procesné prostriedky uvedené v ustanovení § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku nemajú zákonom predpísanú formu, preto sa vykladajú podľa obsahu. Nie je vylúčené, že ako pokyn bude vyhodnotené stanovisko dozorového prokurátora obsiahnuté v odôvodnení uznesenia (napríklad vo forme konštatovania, že jediným možným a správnym postupom v predmetnej veci je vznesenie obvinenia konkrétne uvedenej osobe),  t. j. bez toho,  aby dozorový prokurátor výslovne  dal záväzný  pokyn  podľa § 230 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku alebo pokyn podľa § 230 ods. 2 písm. d) Trestného poriadku na vydanie konkrétneho rozhodnutia.  

V záujme odstránenia pochybností pri posudzovaní povahy „zásahu“ dozorového prokurátora pri vydávaní uznesení v trestnom konaní a s cieľom objektívneho a zákonného rozhodovania o sťažnosti je nevyhnutné, aby pokyn dozorového prokurátora bol vydaný vo forme ustanovenej v § 6 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z. z. a zadokumentovaný v spise prokurátora a vo vyšetrovacom spise. 

Pokyn dozorového prokurátora musí obsahovať
a)	spisovú značku, pod ktorou je trestná vec vedená na prokuratúre a na polícii,
b)	označenie  predmetu  trestnej veci  a  údaj  o  tom, podľa ktorého zákonného ustanovenia bol pokyn vydaný, 
c)	jasné a jednoznačné znenie záväzného pokynu, ktoré z obsahového hľadiska nevzbudzuje
	pochybnosti o tom, či  ide  o  pokyn  alebo  len o odporúčanie alebo usmernenie, ako  ďalej  vo  veci  postupovať  (napríklad záväzný pokyn na vznesenie obvinenia konkrétnej  osobe, pre aký trestný čin a za aký skutok),
d)	odôvodnenie pokynu,
e)	uvedenie lehoty, v ktorej má byť pokyn splnený.  

Súhlas dozorového prokurátora s vydaním uznesenia policajta musí byť daný vopred, výslovne, spôsobom nevzbudzujúcim pochybnosti o jeho obsahu a  s  označením uznesenia policajta, ku ktorému smeruje. Je potrebné preferovať písomnú formu predchádzajúceho súhlasu. Ak z neodkladných dôvodov nebol predchádzajúci súhlas daný vopred a  v ustanovenej forme, a teda netvorí súčasť spisovej dokumentácie prokurátora, dozorový prokurátor spíše o ňom úradný záznam a založí ho do dozorového spisu.  

Predchádzajúci súhlas, resp. úradný záznam o vydaní predchádzajúceho súhlasu musí obsahovať
a)	spisovú značku, pod ktorou je trestná vec vedená na prokuratúre a na polícii,
b)	komu, akým spôsobom (telefonicky, telefaxom  a pod.) bol  predchádzajúci súhlas daný, 
c)	jasné  a  jednoznačné  znenie  predchádzajúceho  súhlasu, ktoré nevzbudzuje pochybnosti 
       o tom, že ide o súhlas a na vydanie akého uznesenia bol súhlas daný.

Za predchádzajúci súhlas dozorového prokurátora sa nepovažuje vzatie zamýšľaného postupu policajta na vedomie.   

	Ak dá dozorový prokurátor policajtovi pokyn na vydanie konkrétneho uznesenia alebo vyslovil s jeho vydaním predchádzajúci súhlas, vyjadruje tým jednoznačne svoj právny názor na postup v konkrétnej trestnej veci. V rozpore s právom na spravodlivý proces je, ak by za takýchto podmienok konal o sťažnosti dozorový prokurátor. Nemohol by byť vnímaný ako nestranný a spôsobilý objektívne rozhodnúť o podanej sťažnosti. Preto v § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku je ustanovené, že o sťažnosti rozhoduje nadriadený prokurátor, ak ide o sťažnosť proti uzneseniu, ku ktorému dal dozorový prokurátor súhlas alebo pokyn. Rovnako právna úprava v § 31 ods. 3 posledná veta Trestného poriadku vylučuje z rozhodovania o sťažnosti prokurátora, ktorý dal súhlas alebo pokyn na vydanie napadnutého rozhodnutia. Citované ustanovenia majú zásadný význam pre zaistenie objektivity rozhodovania prokurátora o opravnom prostriedku. Na účely rozhodovania o sťažnosti sa nadriadeným prokurátorom dozorového prokurátora (alebo iného podriadeného prokurátora) rozumie prokurátor uvedený v § 54 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z. z. (príloha č. 1 tohto stanoviska). 
	
	Ak vykonáva vyšetrovanie priamo prokurátor, preberá tým pôsobnosť policajta v predsúdnom konaní. V takomto prípade dozor nad dodržiavaním zákonnosti pred začatím trestného stíhania a v prípravnom konaní vykonáva prokurátor nadriadenej prokuratúry (krajskej prokuratúry, generálnej prokuratúry). Na vydanie pokynu nadriadeného prokurátora ako dozorového prokurátora na vydanie uznesenia, resp. jeho predchádzajúceho súhlasu s jeho vydaním sa vzťahuje ustanovenie § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku. V takom prípade o sťažnosti rozhodne prokurátor nadriadený prokurátorovi, ktorý dal pokyn alebo predchádzajúci súhlas. Podľa § 54 ods. 2 písm. a) zákona č. 153/2001 Z. z. týmto prokurátorom je generálny prokurátor Slovenskej republiky (ďalej len „generálny prokurátor“) alebo ním poverený iný prokurátor generálnej prokuratúry, ktorý koná a rozhoduje v mene generálneho prokurátora. 

K bodu 2:  

	Základnou právnou normou upravujúcou procesné postavenie a postupy orgánov činných v trestnom konaní je Trestný poriadok. Funkčnú príslušnosť prokurátorov v trestnom konaní ustanovuje zákon č. 153/2001 Z. z. (napríklad § 6, § 53, § 54). Vzťahy medzi podriadenými a  nadriadenými prokurátormi môžu byť realizované výlučne spôsobmi a prostriedkami ustanovenými zákonom. Medzi ne patrí pokyn nadriadeného prokurátora, aby podriadený prokurátor postupoval v konaní a pri plnení úloh určitým spôsobom [§ 6 ods. 1 písm. a) citovaného zákona]. Forma pokynu nadriadeného prokurátora podriadenému prokurátorovi musí zodpovedať zákonnej úprave (§ 6 ods. 2 zákona č. 153/2001 Z. z.). 

Uloženie pokynu nadriadeného prokurátora na vydanie určitého uznesenia ho následne vylučuje z konania o sťažnosti proti nemu. Bolo by v rozpore s právom na spravodlivý proces, ak by o opravnom prostriedku rozhodol ten nadriadený prokurátor, ktorý pri výkone dozoru podriadeným prokurátorom poskytol takú súčinnosť, bez ktorej by k vydaniu napadnutého rozhodnutia nedošlo.  Trestný  poriadok   takúto  procesnú situáciu predpokladá v ustanovení § 31 ods. 3. Podľa poslednej vety tohto ustanovenia je z rozhodovania o sťažnosti na nadriadenom orgáne vylúčený prokurátor, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal alebo dal naň súhlas alebo pokyn.  

Nemožno súhlasiť s  právnym názorom, že ak dozorový prokurátor sa stotožnil s argumentáciou nadriadeného prokurátora a splnenie pokynu neodmietol, prevzal výlučnú zodpovednosť za ďalšie uloženie pokynu policajtovi. Táto procesná situácia má síce za následok vzťah, aký predpokladá ustanovenie § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku a vylučuje dozorového prokurátora z rozhodovania o sťažnosti, avšak ani „vstup“ nadriadeného prokurátora do trestného konania nemožno posudzovať odlišne a dopady zákona č. 153/2001 Z. z. na postupy v trestnom konaní vylučovať či zásadne eliminovať. Ak vzťahy medzi jednotlivými subjektmi trestného konania sú upravené platnou a účinnou normou vyššej alebo rovnakej právnej sily a príslušné ustanovenie tejto normy je aplikované, pričom táto aplikácia založí právnu situáciu predvídanú Trestným poriadkom (§ 31 ods. 3 posledná veta Trestného poriadku), musí mať táto aplikácia i dôsledky Trestným poriadkom predvídané. 

Podriadený prokurátor je povinný odmietnuť splnenie pokynu z dôvodov uvedených v ustanovení § 6 ods. 4 zákona č. 153/2001 Z. z. alebo ho môže odmietnuť z dôvodov uvedených v ustanovení § 6 ods. 5 až 7 zákona č. 153/2001 Z. z.  Nadriadený prokurátor buď vybavením veci poverí iného prokurátora alebo ju vybaví sám. Ani za takejto situácie nemôže rozhodnúť o prípadnej sťažnosti proti uzneseniu, na ktoré dal pokyn. 

	Ak teda prokurátor krajskej prokuratúry s využitím svojho oprávnenia daného ustanovením § 6 ods. 1 písm. a) zákona č. 153/2001 Z. z. zabezpečí prostredníctvom prokurátora okresnej  prokuratúry  alebo  okresného  prokurátora  vydanie uznesenia policajtom, je podľa § 31 ods. 3 posledná veta Trestného poriadku vylúčený z rozhodovania o sťažnosti. Je namieste, aby o sťažnosti rozhodol iný prokurátor krajskej prokuratúry, u ktorého je záruka nestrannosti. Toho určí bezprostredne nadriadený prokurátor toho prokurátora, ktorý je vylúčený [§ 53 ods. 1 písm. c) zákona č. 153/2001 Z. z.].  

Uvedené platí aj pre prípad, ak pokyn podľa zákona č. 153/2001 Z. z. uloží prokurátor generálnej prokuratúry. O podanej sťažnosti rozhodne iný prokurátor generálnej prokuratúry, ktorého určí jeho bezprostredne nadriadený prokurátor [§ 53 ods. 1 písm. a) a b) zákona č. 153/2001 Z. z.].

V  prípade uloženia pokynu dozorovému prokurátorovi priamo okresným prokurátorom  je  namieste,   aby   o  sťažnosti   rozhodol  jemu  nadriadený  prokurátor  určený v ustanovení § 54 ods. 2 písm. c) zákona č. 153/2001 Z. z., t. j. krajský prokurátor.  

	Ak pokyn dozorovému prokurátorovi uložil priamo krajský prokurátor, o sťažnosti rozhodne generálny prokurátor [§ 54 ods. 2 písm. a) zákona č. 153/2001 Z. z.].

	Podrobnejší prehľad nadriadených prokurátorov funkčne príslušných na rozhodnutie o sťažnosti proti uzneseniu, na ktoré dali pokyn alebo súhlas s jeho vydaním, je uvedený v prílohe č. 2 tohto stanoviska. 

K obdobnej procesnej situácii dochádza aj pri vydaní súhlasu nadriadeného  prokurátora podriadenému prokurátorovi, hoci zákon č. 153/2001 Z. z. túto formu usmerňovania vonkajšej kontroly medzi jednotlivými prokurátormi expressis verbis neupravuje. Neznamená to však, že vo výnimočných prípadoch nemôže nadriadený prokurátor dopredu vysloviť súhlas s postupom podriadeného prokurátora. Ak tomu tak bude a nadriadený prokurátor zreteľne a celkom jednoznačne vyjadrí svoj predbežný právny názor vzťahujúci sa na vydanie rozhodnutia, nastanú dôsledky podobné procesnému stavu, aký nastupuje v prípade vydania pokynu nadriadeného prokurátora podriadenému prokurátorovi. Pripisovať iné dôsledky predchádzajúcemu súhlasu nadriadeného prokuratúra s procesným postupom podriadeného prokurátora, ako je to pri pokyne, ktorý tak isto výrazne a podstatne ovplyvňuje jeho rozhodovanie, by bolo v rozpore s princípmi fungovania orgánov prokuratúry a celkovej objektivity trestného konania. 

Z uvedeného možno odvodiť potrebu starostlivého a citlivého zvažovania  vhodnosti ukladania pokynov podriadeným prokurátorom na vydanie uznesenia, resp. predchádzajúcich súhlasov s ich vydaním zo strany nadriadeného prokurátora. 

K bodu 3: 	

	Zmena funkčnej príslušnosti prokurátora pri rozhodovaní o sťažnosti upravená v § 31 ods. 3 posledná veta a v § 190 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku zabezpečuje nestrannosť rozhodovania prokurátora. Jej cieľom je zabrániť akémukoľvek náznaku pochybnosti o nezaujatosti a nestrannosti prokurátora. Ide o  rešpektovanie výlučne objektívnej nestrannosti, pretože sa neberie ohľad na ozajstný pomer prokurátora k trestnej veci,  a teda nie je dôležité, či sa prokurátor cíti byť skutočne zaujatým. V právnej teórii ide o vyjadrenie tzv. funkčnej inkompatibility, resp. princípu separácie funkcií aplikovaného len na jeden úkon trestného konania. Nadriadený prokurátor dočasne vstupuje na miesto dozorového prokurátora a po rozhodnutí o sťažnosti preberá dozorový prokurátor späť výkon dozoru nad dodržiavaním zákonnosti pred začatím trestného stíhania a v prípravnom konaní. 

	Z tohto dôvodu, ak dôjde k porušeniu funkčnej príslušnosti prokurátora tým, že rozhodnutie vydá prokurátor okresnej prokuratúry, ktorý dal pokyn alebo súhlas na vydanie takéhoto uznesenia policajta, a to namiesto krajského prokurátora, ide o nezákonné rozhodnutie, ktoré je potrebné zrušiť v konaní podľa § 363, § 364, § 366 a § 367 Trestného poriadku.   

	Toto stanovisko nadobúda záväznosť 1. marca 2017 a je záväzné pre podriadených prokurátorov, právnych čakateľov prokuratúry a asistentov prokurátora, kým nedôjde k legislatívnej zmene, ktorá bude mať vplyv na obsah tohto stanoviska.

                                        	                                                          podpis

						               JUDr. Jaromír Čižnár 
                                                                      generálny prokurátor Slovenskej republiky					     	       

Príloha č. 1
k stanovisku generálneho prokurátora Slovenskej republiky por. č. 2/2017

1.	Funkčná príslušnosť prokurátora na rozhodovanie o sťažnosti proti uzneseniu, na vydanie ktorého dal pokyn alebo predchádzajúci súhlas dozorový prokurátor podľa Trestného poriadku

        
pokyn/súhlas vydal
	                 
o sťažnosti rozhodne	

prokurátor okresnej prokuratúry
	
krajský prokurátor	

okresný prokurátor
	
krajský prokurátor	

prokurátor Úradu špeciálnej prokuratúry
	
špeciálny prokurátor	

špeciálny prokurátor, prokurátor generálnej prokuratúry, krajský prokurátor alebo
prokurátor krajskej prokuratúry

generálny prokurátor	

2.	Krajský prokurátor, špeciálny prokurátor a generálny prokurátor môžu poveriť vybavením sťažnosti a aprobáciou rozhodnutia vo svojom mene iného prokurátora v ich pôsobnosti. 

Príloha č. 2
k stanovisku generálneho prokurátora Slovenskej republiky por. č. 2/2017

1.	Funkčná príslušnosť prokurátora na rozhodovanie o sťažnosti proti uzneseniu, na vydanie ktorého dal pokyn alebo predchádzajúci súhlas nadriadený  prokurátor podľa § 6 ods. 1 písm. a) v spojení s § 54 ods. 1 zákona č. 153/2001 Z. z. 

        
pokyn/súhlas vydal
	                 
o sťažnosti rozhodne	

okresný prokurátor
	
krajský prokurátor	

prokurátor krajskej prokuratúry
	
iný prokurátor krajskej prokuratúry, 
ktorého určí bezprostredne nadriadený prokurátor vylúčeného prokurátora

vedúci oddelenia krajskej prokuratúry 
	
krajský prokurátor	

krajský prokurátor
	             
generálny prokurátor	

prokurátor generálnej prokuratúry
	
iný prokurátor generálnej prokuratúry, 
ktorého určí bezprostredne nadriadený prokurátor vylúčeného prokurátora

vedúci prokurátor Úradu 
špeciálnej prokuratúry
	
špeciálny prokurátor	

vedúci prokurátor generálnej prokuratúry,
špeciálny prokurátor
	
generálny prokurátor	

2.	Krajský prokurátor, špeciálny prokurátor a generálny prokurátor môžu poveriť vybavením sťažnosti a aprobáciou rozhodnutia vo svojom mene iného prokurátora v ich pôsobnosti.